S LÁSKOU VZPOMÍNÁME SMUTEČNÍ OBŘAD – OSLAVA ŽIVOTA
Děcka, za chvíli dorazí.
Děcka?
Můžeme?
Sluší vám to.
- Jsi v pořádku? - Nezapnu to.
Ukaž.
Normálně to dělá máma.
Já vím, zlatíčko, ale není tu.
Tak a je to.
Pojďte ke mně.
Bude to náročný den, ano?
Ale společně ho zvládneme.
Ahoj. Dostala jsem další kapesníčky a skamarádila jsem se.
Když pláčete na veřejnosti, snadno se seznámíte.
Bože. Málem jsem prošvihla objetí.
Tak.
Jsme připraveni?
- Ani ne. - Vůbec ne.
Ne. Ani já ne.
Tak.
Jsi v pořádku?
Sama to nezvládnu, Nikki.
Ale ty nejsi sama. Jsem tu já.
Prostě...
Půjč mi to.
Nikdy nejdou otevřít.
- Na, zlatíčko. Kde je Scott? - Děkuju.
Parkuje.
- Je to tu v pohodě? - Jo. Moje nikdy neukradli.
Já vím. Ale ty máš...
Tak jo.
Lidi mi dali kupu kapesníčků.
Proč? Jsi nemocná?
Ne, protože...
To je asi máma. Chudinka.
Ahoj Karen.
- Ahoj. - Díky.
- Pojď ke mně. - Další objetí. Výborně.
Ahoj Jill. Jsi v pořádku?
Omlouvám se za to zpoždění, ale řídil vždycky John.
Nejsem zvyklá dělat věci sama.
To nevadí. V pořádku.
Žije si po svém.
- Jak je, Johne? Co ruka? - Jo, dobrý.
Tahle ale dost bolí.
Tak pojďte dál.
Ahoj. V pohodě?
Dostal jsi moji zprávu?
- Dostal. Nikdo tě nebude objímat. - Dobře.
Dnešek je pro tebe asi těžký.
- Proč? - Kvůli tomu pohřbu.
Vybaví se ti vzpomínky na Sandru.
Jsou to už dva roky.
Vicu.
Je v pořádku?
- Chybí mu Freddy. - Jo.
Dobrý?
Jo.
Můžeš s ním mluvit i tak.
To dělat nebudu, Nikki. To je šílený.
Nezapíná si na Mykonosu roaming. Bude mě to stát majlant.
Už musíme jít. Jinak zase obejmu tvýho tátu.
- Jo. - Tak jo.
Půjdeme?
- Jo, tak půjdeme. - Dobře.
BEVERLY REIDOVÁ
MILOVANÁ BABIČKA PRINCEZNY A TYLERA
Děcka, nevíme, kolik lidí dorazí.
Ale to neznamená, že nebyla oblíbená.
Nejde o to, kolik lidí vás má rádo,
ale o hloubku lásky těch...
Páni.
- Ne. - Co?
Ne, asi nedorazí.
- Kdo? - To ale nevíme.
- O kom mluvíme? - Je to dávno.
- Ale kdo? - Kat.
Biologická máma děcek.
Každé narozeniny a Vánoce se bojíme, že se objeví...
- A nic. - Jasi, je to pohřeb její mámy.
Roky o ní nikdo neslyšel. Nevypátrala ji ani Bev, chudinka.
A víš co? Nejspíš bychom ji nepoznali.
- Přinesla si fotku. - No...
- Skvělý. - Ne. Nosím si ji pořád.
To není o nic lepší.
Hele, neobjeví se. Nikdy.
To neříkej. Takhle se objeví, víš?
Když něco takovýho řekneš, v tu chvíli...
Bum.
Kde je...
- Dobře, řekni opak. - Cože?
Řekni opak. Má pravdu, je to tak.
- Bože. - Pokoušíš osud. Nepokoušej.
Víš co? Kat se asi opravdu vrátí. Vlastně si vážně dělám starosti.
- Dobře. To je lepší. - Jo? Je?
- Jo. - Dobře.
- Promluvíš s Barrym? - S kým?
S Barrym. Kamarádem Bev. Z nemocnice.
Ne. Nenuť mě s ním mluvit.
- Je děsivý. - Je milý. Jen tak působí. Je z East Endu.
- Je nebezpečný. - Ne, není.
Bodne mě.
Když mu nedáš důvod, tak nebodne.
Ano.
Není na pohřeb moc malá?
Je jí pět.
Zníte jako ti na lukostřelbě.
Posadíme se tam?
Přepnula jsem mobil na tichý režim, aby mi nezvonil.
Dobře.
Mám ho v autě.
Tak to bude v pořádku.
Jessico.
Co to je?
Bevina mrtvola v truhle.
Dnes jsme se tu sešli, abychom oslavili život Beverly Reidové.
Prosím, povstaňte. Zazní „Angels“ od Robbieho Williamse.
To snad ne.
Posadím se a čekám.
Přemýšlí teď o mém osudu anděl sám?
Babičku jsme znali, potom jsme ji neznali
a pak zase jo.
Byla to ta nejvtipnější, nejživější osoba, co jsem kdy poznala...
Takže Bev... Nebo mám říct Bestie z Bow?
Tak se jí přezdívalo díky její kariéře na místních jatkách.
Bev dosáhla všech svých cílů v masokombinátu,
a proto se rozhodla pro změnu a odjela se svou mandolínou do Ameriky.
Po únosu na barmské hranici se jí podařilo pěšky uniknout.
Vášeň pro flamenco ji zavedla do Buenos Aires
- a do náruče jejího třetího manžela... - Cože?
...choreografa Emiliana Núñeze.
Cože? To není pravda.
A na závěr vzkaz od dámy samotné.
Takže, přečetl všechny ty hlouposti?
Je to milý hoch, ale pořád dotíral, ať mu pošlu, co má říkat.
Tak jsem Glorii nechala sepsat pár nesmyslů.
Vymýšlí si pěkně, viděla jsem její daňová přiznání.
Každopádně to podstatné jsem už řekla těm, kteří to měli slyšet.
U Výčepu a zvonců je účet s 500 librami na mé jméno.
Děkuju, že jste přišli, a dejte si na mě jedno.
A za všech okolností
mě ochraňuje.
Lásku a náklonnost mi věnuje.
I přes stín pochybností.
Jsi v pořádku?
Chybí mi.
Jo?
Chceš si vzít něco na památku?
Třeba pořad bohoslužby...
No, říkali jsme, že s námi bude pořád.
Jo.
Haló, Scottův telefon a Scott. Ne.
Scotte. Pojď.
Jo.
Hned vás přeruším.
Se svým připojením jsem moc spokojený.
U VÝČEPU A ZVONCŮ
Užívej si, užívej si,
už se připozdívá.
Užívej si, už se připozdívá.
Užívej si, dokud ti mládí zbývá.
Léta utíkají...
Podívejme se.
...jako mrknutím oka.
Užívej si, užívej si, už se připozdívá...
Ale ne, to je hrůza.
Užívej si, dokud ti mládí zbývá.
Je tu nával.
U VÝČEPU A ZVONCŮ
Léta utíkají...
- Je to pěkné. - Jo.
Jak se tu všichni sešli.
- Všichni jsou tak šťastní. - Jasně.
Až budete chtít domů, kývněte.
A je pryč. Tak jo.
Lenny. Hostinský.
- Zdravím. - Dobrý den.
- Jason. Nikki. Princezna. - Zdravím.
- Dobrý den. - Poslyšte,
vím, že pro vás hodně znamenala. Tak se rozlučme ve velkém stylu.
Mám tu pianistu, co umí 250 písniček z East Endu.
Až tak úžasný to není. Mají jen tři akordy.
Teď pár rad pro vaši bezpečnost.
Nekoukejte na Mikeyho, ale kdyby jo, neodvracejte pohled jako první.
Na záchod choďte ve dvou.
A neptejte se Deana, za co byl v base.
Nevadí mu o tom mluvit, ale tohle vědět nechcete.
- Jo. Dáte nám dvě... Odešel. - Pardon.
Mami?
- S Bev se tam nedostanu. - Bože. Tylere! Pardon. Tylere.
Prostě... Pardon. Postav ji tamhle.
- Tati? - Jo?
Já jí neřekla, jak ji mám ráda.
Bála se a já jsem si myslela, že když jí to naráz řekneme,
pozná, že se něco děje.
Ale měla jsem jí to říct.
Ona to věděla.
Opravdu?
Jo.
Samozřejmě.
Tohle lidi poznají.
Kdys to ty naposled řekl svýmu tátovi?
Svýmu tátovi?
Ne. On je stará škola, ten na to není.
Nikdy jsi mu to neřekl?
To fakt?
Bavíte se spolu vůbec?
Jo.
„Jaký je stav?“ není rozhovor.
Nejspíš by si moc rád popovídal, obzvlášť dneska.
Pojďte. Dále.
Co se děje?
Jo. Takže je to smlouva na 18 měsíců a ten smart hub mi ještě ověříte?
To je skvělé. Díky. Jo. Ne. No ne.
Víte co? To se mi ulevilo. Jo. Dobře.
Díky. Já děkuju.
Ano a uvidíme se příští čtvrtek.
Dobře. Díky. Ještě jednou děkuju. Nashle.
Tak jo.
- Už přišel. - Ahoj.
U DEVÍTI ZVONCŮ
Tak jo.
Bože.
To všechno je od Bev. Vyberte si.
Kde na to krucinál vzala?
Těsně před smrtí vyčerpala limit na všech kreditkách.
Když zaklepete bačkorama, dluh vám smažou. Na nikoho nezapomněla.
Paulovi nové koleno.
Neilově sestře koupila letenku z Austrálie a Emily zaplatila obhájce.
Když zrovna nevyvádí, je zlatá, ale kdy to je? No že jo?
To je opravdu štědré,
ale asi by nebylo správné...
Bože. To je horkovzdušná fritéza?
Dobrý, mami?
Mám zavolat tátu, ať ti pomůže?
Omylem se podíval na Mikeyho. Tak šel do auta.
Dobře.
- Jak se vede? Dobrý? - Jo, dobrý.
- Jo. - Dobrý. Jo.
Taková dobrá duše.
Ale to asi víš líp než já.
Bude nám chybět, že?
Rozloučíme se s ní ve velkým stylu, jo?
Šampaňský pro mě a mýho kamaráda.
To je milý.
- Díky, kámo. Děkuju. - Nemáš zač.
A zaplatí to Bev, ano?
- Bev? - Bev.
Hele, bude to účet na jméno Bev.
- Bev. - Bev.
- Tak co? - Co co?
Řekni tátovi, že ho máš rád.
Běž.
- Jsi v pořádku? Jo. - Jo.
V Chelsea prý chtějí Gonzaleze.
- Dobře. Sám ho k nim odvezu. - Jo.
Jo.
Hele, tati...
Co je?
To je dobrý. Nic.
Jenom...
- Je to těžký, co? - To je. Jsou tam čtyři sloupce, vidíš?
- Musí pasovat. - Já nemyslel...
- Jeden kamarád měl systém. - V tom systém není.
Odšrouboval zadní část, strčil tam ruku a vyndal peníze.
Jo. To je celkem dobrý systém.
Chtěl jsem jen říct, že...
Snad seženeme obranu, než o Gonzaleze přijdeme.
Pardon.
Koho hledáš?
Scotta.
Karen ho prý neviděla. Jak se ztratí někdo tak vysoký? Nechápu.
Tady jste. Pardon. Tohle Bev chtěla dát Tylerovi.
- Co to je? - Počítač.
Možná ten úplně první.
No, funguje dobře.
Nechtěla, aby umřela i její postava ve Warcraftu.
A tohle je pro tebe, Princezno.
- Odkázala mi auto. - Cože?
Snad bylo její.
Dovolali jste se Scottovi.
Zanechte zprávu, ale pamatujte, že po šesté večer už nejsem k zastižení.
Scotte, kde jsi?
Už chci jet domů.
Nutí mě pít a zpívat.
Víš, jak nesnáším, když je lidem vidět do úst.
Hej, Dean vám objednal střik.
Nenechte ho čekat.
No jo.
Kde jsi?
Neboť je to veselá kopa.
Takže, pane.
Dělá to 538 liber a 40 pencí. Hotově nebo kartou?
Cože?
Říkáme to o ní všichni.
Neboť je to veselá...
Děkuju.
Všechno v pořádku?
Děkuju mnohokrát. Díky.
Má říz.
Už jsi to udělal?
- Chystám se na to, jasný? - Dobře. Jo. Nespěchej.
Nejdřív potkej pár jiných tátů, než to uděláš.
Říct to je takový divný.
Protože jsi mu to nikdy neřekl.
Jako když ses na dovolené bál říkat gracias.
Zvykneš si.
- Nakonec se mi to líbilo. - Byls nadšenej.
Tak jo.
Jen jdi.
Princezno!
Když teď máš vlastní vůz,
rád bych ti nabídl parkovací kartu pro postižené.
- Jednu za 30 liber nebo dvě za 50. - Tu nechci, díky.
Moment, jak blízko Tesca zaparkuju?
Holka, dosáhneš na něj z okýnka.
- No tak jo. - Nejdřív naval peníze.
Hele. Chci ti něco povědět.
A nejspíš jsem ti to ještě nikdy neřekl.
Ale v takovýhle den
ti chci říct... Nekoukej na to. Dívej se na mě.
Chci ti říct...
Vlastně ne, to byla chyba. Dál se koukej na to, jo?
Chci ti říct, že...
Hele, víš co? V pohodě. Netrap se tím.
Jak se to vyvíjí s Gonzalezem?
S Gonzalezem? On zůstane.
- Jo. - Dobře.
Jo. Není dokonalý, víš?
Ale snaží se.
To snad víš, tati. Opravdu se snaží.
Jo. Já vím.
Myslím si, že problém je v komunikaci, že?
Víš, neovládá pořádně jazyk.
To není jediný.
Je těžké se to naučit...
v pozdějším věku.
- Nejde to samo. - Jo.
A i když to neumí říct...
tak snad lidé poznají, že mu na tom záleží.
No, já to poznám.
Pabla Gonzaleze já miluju.
Já ho miluju taky.
- Kde je Scott? - Co?
- Nikdo ho neviděl, co... - Ne.
Co se děje?
Nic. To bys nepochopila.
- Jde o fotbal. - Jo.
- Tak dobře.
Asi bychom už měli jít.
- Jo. - Nemáme...
- Už jdete? - Co?
Jste tu sotva dvě hodiny.
- A to není dost dlouho? - Jo.
Emily byla na pohřbu Mickeyho Falconeho déle.
A to ho prý zastřelila ona.
Zůstaňte. S pár lidmi jste si ještě nepřipili.
- No, můžeme. - To jsme nechtěli.
Prosím. Pro vás.
- A pro děti. - Ne, tohle pít nemůžou.
- Tylerovi je 12. - Jistě.
- Dave, brčka. - Hned.
Tak, nikdo neodejde. Earle, ještě jednou od začátku.
A nahlas, ať nás Bev slyší, jo?
Dámy a pánové, zavřeno pro veřejnost!
Užívej si, už se připozdívá.
Užívej si, dokud ti mládí zbývá.
Léta utíkají jako mrknutím oka.
Užívej si, užívej si, už se připozdí...
To je všechno.
Hotovo.
Sundejte ho. Než nás zavětří.
Pomoz mi.
Dobře, zlato. Mám tě. Jo.
No tak, Jasi.
Tady?
Tak jo.
No, není to...
Paráda!
- Tak prosím. - Na zdraví.
Mimochodem já jsem Lenny.
Vic.
Máte porouchaný automat.
Mám šťastný den.
Jo. No jo.
Chce to opravit. Podívejte se.
Ta kliková hřídel už zažila lepší dny.
To je dobré, Jasi. Už jsme manželé.
Nemusíš dělat, že rozumíš motorům.
No, vím, že ptáci v nich hnízdit nemají.
HITY Z IBIZY
DUBSTEPOVÉ TRHÁKY
SERVISNÍ KNÍŽKA
MAJITEL VOZU: KAT REIDOVÁ
Máma?
- Dobrý? - Jo. V pohodě.
Jsi v pořádku?
- Jo. - Jo?
Hele, když Kat nepřišla dnes, tak už se nevrátí nikdy.
Můžeme už teď být klidní.
Je to šest let, a pořád se bojím, že o ně přijdu.
Já vím. Já taky.
Ale to se nestane.
Nikdy se nevrátí.
Asi jsem byl v nesprávné hospodě.
Mám tě rád, Lenny.
Já tebe taky, kamaráde.
Pojď sem.
Všechno bude dobrý.
Už jsme tu jen my.
Jenom my.
KAT REIDOVÁ VYHLEDAT
Překlad titulků: Veronika Ageiwa