СВІТЛІЙ ПАМ'ЯТІ ПАНАХИДА
ВШАНУВАННЯ ПАМ'ЯТІ
Діти, вони от-от будуть.
Діти.
Готові?
Гарно вбралися.
- Усе гаразд? - Не можу застібнути.
Дай гляну.
Зазвичай застібає мама.
Знаю, доню. Та мами з нами нема.
Отак.
Ідіть сюди.
Сьогодні нам буде нелегко.
Та разом ми впораємося.
Гей. Я купила паперових носовичків
і завела нових друзів.
Сльози на людях – чудовий спосіб з кимось познайомитися.
Господи, це ж треба, ледь не пропустила обійми.
Так.
Ми готові?
- Ти серйозно? - Зовсім ні.
Ні. І я не готова.
Отак.
КЕМДЕН ЛОК
СТВОРИТИ СІМ'Ю
Як ти?
Сама я не справлюся, Ніккі.
Але ж ти не сама. Я з тобою.
Просто...
Дай сюди.
Ніколи не вміла їх відкривати.
- Тримай, сонечко. А де Скотт? - Дякую.
Паркує машину.
- Тут же можна її залишити? - Так. Моєї ще не крали.
Знаю. Але в тебе...
Добре.
Я купила багато серветок.
Нащо? Захворіла?
Ні, це через...
Мабуть, це мама. Благослови її Бог.
Привіт, Керен.
- Привіт. - Дякую.
- Іди сюди. - Знову обнімаємося. Чудово.
Привіт, дорога Джилл. Як ти?
Вибач, що запізнилася. Машину завжди водив Джон.
Я не звикла все робити сама.
Усе гаразд. Не хвилюйся.
Завжди губиться.
Усе гаразд, Джоне? Як рука?
Нормально.
А оця сильно болить.
Ясно. Заходьте.
Привіт. Як ти?
Отримав моє повідомлення?
- Отримав. Ніхто тебе не обійматиме. - Добре.
Сьогодні важкий для вас день.
- Чому? - Похорон.
Певно, змушує вас думати про Сандру.
Уже минуло два роки.
О, Віку.
Як він?
- Він сумує за Фредді. - Ага.
Ти в нормі?
Так.
Ти все одно зможеш з ним говорити.
Я не говоритиму. Це божевілля.
Він не вмикає роумінґ на Міконосі.
І для мене це дорого.
Треба йти. Інакше я знову полізу обіймати твого тата.
- Ага. - Гаразд.
Почнемо?
- Вирушаймо. - Так.
БЕВЕРЛІ РІД
ЛЮБА БАБУСЯ ПРИНЦЕСИ Й ТАЙЛЕРА
Діти, ми не знаємо, чи багато людей прийде.
Але це не значить, що її не любили.
Головне не те, скільки людей тебе люблять,
а як глибоко люблять...
Ого.
БЕВ
- Ні. - Що?
Ні, я не думаю, що вона прийде.
- А хто це? - Ми точно не знаємо.
- Про кого ви? - Минуло багато часу.
- То про кого? - Про Кет.
Біологічна мама Тайлера й Принцеси.
Щоразу на день народження й Різдво ми боїмося, що вона прийде...
- Та вона не приходить. - Але ж це похорон її мами.
Ніхто про неї сто років не чув.
Навіть Бев не могла її знайти.
І знаєш що? Ми ж її і не впізнаємо.
- Вона принесла фото. - Ну...
- Чудово. - Я завжди ношу його з собою.
Від цього не легше.
Послухай, вона не прийде. Ніколи.
Не кажіть так... У таких випадках люди обов'язково приходять.
Коли ви кажете щось подібне. Прямо в цю мить.
Бу!
Де тут...
- Скажи, що це не так. - Що?
Він має рацію. Так завжди буває.
- Боже. - Ми провокуємо долю. Розпровокуй її.
Знаєш, я впевнений, що Кет прийде.
І я дуже цього боюся.
- Так краще. - Краще?
- Ага. - Так.
- Поговориш з Баррі? - Хто такий Баррі?
Баррі. Друг Бев. З лікарні.
Не змушуй мене з ним говорити.
- Він мене лякає. - Ні, він милий.
У нього такі манери. Іст-Ендські.
- Він небезпечний. - Ні. Не небезпечний.
Ще штрикне мене ножем.
Не штрикне, якщо не нариватимешся.
Так.
А не зарано її брати на похорон?
Їй п'ять.
Ви говорите, як тренери зі стрільби з лука.
Сядемо там?
Я завжди боюся, що задзвонить мобільний, тож вимкнула звук.
Ясно.
І залишила в машині.
Тоді, думаю, вам нема чого боятися.
Джессіко.
Що це?
Це труп Бев у ящику.
Сьогодні ми зібралися, щоб вшанувати пам'ять Беверлі Рід.
Прошу всіх устати для виконання пісні Роббі Вільямса «Angels».
Чорт забирай.
Я сиджу й чекаю
Чи міркує над моєю долею янгол?
У нас була бабуся, а потім не було,
а потім знову була.
Я не знала людини з кращим чуттям гумору й гарячішим вогнем у серці...
Бев була також відома як «бестія з Бау»,
завдяки роботі на місцевій бойні.
Досягши усіх можливих висот у царині промислового забою тварин,
Бев обрала собі нове заняття й поїхала в Америку грати на мандоліні.
Її викрали на м'янмському кордоні, та вона втекла від злочинців пішки.
Пристрасть до фламенко привела її в Буенос-Айрес,
- а ще – в обійми її третього чоловіка... - Що?
...хореографа Еміліано Нуньєса.
Що це він каже? Це неправда.
Наприкінці – коротке послання від самої Бев.
Він закінчив читати всі ті нісенітниці?
Він чудовий хлопець, та все випитував через імейли, що йому розповідати.
Тому я попросила Ґлорію щось понавигадувати.
Вона це вміє: я бачила її податкову декларацію.
Хай там як, я вже сказала все всім, кому було треба.
У барі «Кран та дзвони» на моє ім'я депозит на 500 фунтів.
Тому дякую всім, що прийшли і запрошую випити за мій рахунок.
І попри все це
Він пропонує мені захист
І необмежену любов
Чи маю я рацію, чи ні
Як ти?
Я сумую за нею.
Сумуєш?
Хочеш узяти щось на згадку про неї?
Програму служби, наприклад, чи...
Ми ж обіцяли, що вона завжди буде з нами.
Ага.
Це телефон Скотта... і сам Скотт.
Ні.
Скотт, ходімо.
Ага.
Дозвольте вас перервати, сер.
Мені подобається теперішній провайдер інтернету.
«КРАН ТА ДЗВОНИ»
Насолоджуйся Насолоджуйся
Уже пізніше, ніж ти думаєш
Насолоджуйся Уже пізніше, ніж ти думаєш
Насолоджуйся Поки молодий і сильний
Роки спливають
Глянь лише.
Не встигаєш і оком кліпнути
Насолоджуйся Уже пізніше, ніж ти думаєш
Ні. Невже це один з таких пабів.
Насолоджуйся Поки молодий і сильний
Скільки людей.
«КРАН ТА ДЗВОНИ»
Роки спливають
- Як прекрасно. - Ага.
Усі зібралися разом.
- Абсолютно всі щасливі. - Так.
Помахай мені, як зберетеся йти.
І пішов. Що ж.
Я Ленні. Власник.
- Привіт, друже. - Вітаю.
- Я Джейсон. Це Ніккі й Принцеса. - Привіт.
- Послухайте,
я знаю, що ви любили стару.
Тому попрощаємося з нею стильно.
Я запросив піаніста, який знає 250 пісень на кокні.
Не дуже радій, сонечко. У них усіх три акорди.
А тепер – поради з безпеки.
Не дивіться на Майкі.
Якщо ж подивитеся, не відводьте погляду перші.
У туалет ходіть по двоє,
і хоч би там що – не питайте в Діна, за що він сидів.
Він не проти розповісти, але краще вам цього не знати.
- Добре. Можна нам два... Пішов. - Вибачте!
Мамо!
- Бев не пролазить. - Боже мій. Тайлере! Вибачте.
Давай... Вибачте. Іди сядь отам.
- Тату. - Так?
Я так і не сказала їй, що люблю її.
Їй і так було страшно, і я подумала, що як почну поводитися ненормально,
скажу, що люблю її, подумає, що щось не так.
Краще б сказала.
Вона це знала.
Справді?
Ага.
Авжеж знала.
Бабусі завжди знають.
Коли ти востаннє казав татові, що любиш його?
Моєму татові?
Він старий кіт, який не любить, коли його гладять.
Ти ніколи йому не казав, що любиш?
Ти серйозно?
А ви взагалі розмовляєте?
Так.
«Який рахунок?» Це не розмова.
Мабуть, йому хочеться з кимось поговорити. Особливо сьогодні.
Давайте, заходьте.
Що це значить?
Так. Отже, контракт на півтора року та інструкції для смарт-хаба.
Чудово. Дякую. Так. Ні.
Почуваюся, наче камінь з серця впав. Добре.
Дякую.
До зустрічі в четвер.
Добре. Дякую. Бувайте.
Так.
- Ось де ти. - Привіт.
ДЕВ'ЯТЬ ДЗВОНІВ
Добре.
Боже мій.
Це все вам від Бев.
Чорт. Як вона змогла це собі дозволити?
Коли вона зрозуміла, що помирає, використала ліміти на кредитках.
Ці борги списують, коли людина помирає. Вона нікого не забула.
Оплатила Полу нове коліно,
квитки з Австралії для Нейлової сестри
й адвокатів для Емілі.
Вона золото, коли в межах закону, але хіба таке бувало?
Розумієте?
Це так щедро...
та не думаю, що було б правильно...
Господи. Це що, аерогриль?
Мамо, усе добре?
Попросити тата тобі допомогти?
Він випадково глянув на Майкі й тепер мусить сидіти в машині.
Ясно.
- Як справи? Усе добре? - Так. Добре.
- Ага. - Ясно, друже.
Справжня людина.
Ви, певно, знали її краще, ніж я,
але за нею точно сумуватимуть.
Проводимо стару як слід, еге?
Налийте шампанського мені й моєму... другу.
Чудово.
- Дякую, чувак. - Нема за що.
І запишіть на рахунок Бев.
- Бев? - Бев.
Відкрий рахунок на ім'я Бев.
- За Бев! - За Бев!
- Ну? - Що «ну»?
Іди й скажи татові, що любиш його.
Іди.
- Ти в нормі? - Так.
Чув, «Челсі» купує Ґонзалеса.
- Добре. Я сам його до них відвезу. - Ага.
Так.
Послухай, тату...
Що?
Та нічого.
Просто...
- Тобі нелегко, правда ж? - Авжеж. Тут чотири поля.
- Усі мають зійтися. - Я про інше...
Колись мій друг розробив систему.
Систем не існує.
Він узяв викрутку, відкрутив кришку, заліз рукою і витяг усі гроші.
Визнаю: це хороша система.
Я просто хотів сказати...
Надіюся, ми знайдемо захисника до того, як Ґонзалес піде.
Вибачте.
Кого ти виглядаєш?
Скотта.
Керен не може його ніде знайти.
Як можна загубитися, коли ти такий високий?
Ось ви де. Це Бев залишила для Тайлера.
- Що це? - Комп'ютер.
Можливо, найперший.
Він добре працює.
Вона не хотіла, щоб її персонаж у World of Warcraft помер з нею.
А це тобі, Принцесо.
- Вона залишила мені машину. - Що?
Ого!
Надіюся, що свою.
Привіт. Це Скотт.
Лишіть повідомлення. Але пам'ятайте, що після 18:00 я в телефон не дивлюся.
Скотте, де ти?
Я вже хочу піти.
Мене змушують пити й співати.
А ти знаєш, як я не люблю дивитися, коли люди розкривають роти.
Гей, Дін замовив вам вина з мінералкою.
Не змушуйте його чекати.
Добре.
Де ти?
Бо вона – класна дівчина
Слухай, приятелю.
З тебе 538,40. Картка чи готівка?
Що-що?
Так думаємо ми всі
Бо вона – класна...
Дякую.
Усе добре, любий?
Так. Дуже дякую.
Ох, як горло дере.
Сказав?
- Я настроююся. - Добре. Я тебе не підганяю.
Потренуйся на інших татах, перш ніж зізнатися цьому.
Мені якось дивно таке говорити.
Бо ти не говорив такого раніше.
От як ти боявся сказати «ґрасіас» у відпустці.
Головне почати.
- Потім я часто казав «ґрасіас». - Постійно.
Ну добре.
- Іди. - Ой!
Гей, Принцесо!
Тепер у тебе є машина,
і я хочу запропонувати тобі наліпку «Людина з інвалідністю».
- Одна штука – 30, дві – 50 фунтів. - Не треба, дякую.
Стоп. Я зможу паркуватися близько від «Теско»?
Ти його торкнутися зможеш, не виходячи з машини.
- Добре, давайте. - Спершу покажи гроші.
Я хочу сказати тобі таке,
чого, здається, не казав раніше,
але в такий день
пора сказати... Дивися на мене, а не туди.
Так от, я хочу сказати...
Ні, я помилився. Дивися туди. Так.
Хочу сказати, що...
Хоча, власне, нічого. Забудь.
Є новини про Ґонзалеса?
Про Ґонзалеса? Він ніде не дінеться.
- Ясно. - Так.
Так. Він не ідеальний, так?
Але старається.
Надіюся, ти це знаєш, тату. Він справді старається.
Так. Знаю.
Думаю, у нього проблеми з комунікацією. Так?
Він погано говорить англійською.
Не він один.
Думаю, важко навчитися говорити...
якщо пізно починаєш.
- Тоді виходить неприродно. - Ага.
Хоч йому й важко добирати слова...
надіюся, всі бачать, що йому не байдуже.
Я точно бачу.
Я люблю Пабло Ґонзалеса.
І я люблю Пабло Ґонзалеса.
- Ви бачили Скотта? - Що?
- Ніхто його не бачив відколи... - Ні.
Що сталося?
Нічого. Ти не зрозумієш.
- Про футбол говоримо. - Так.
- Ага. - Ясно.
Однак, мабуть, нам пора.
- Так. - Пора йти.
- Іти? - Що?
Ви ж лише дві години побули.
- Хіба це не багато? - Багато. Так.
Емілі довше була на похороні Мікі Фелкона.
А саме вона, кажуть, його застрелила.
Залишайтеся.
Ви ще не з усіма випили.
- Ми... Добре. - Ми так не домовлялися.
Поїхали. Це вам.
- А це – для дітей. - Їм такого не можна.
- Тайлеру 12 років. - Точно.
- Дейве, дай соломинки. - Даю.
Ніхто нікуди не йде.
Ерле, спочатку, синку.
Заспіваймо так, щоб Бев нас почула.
Леді та джентльмени, бар замкнено для приватного пиття!
Насолоджуйся Уже пізніше, ніж ти думаєш
Насолоджуйся Поки молодий і сильний
Роки спливають Не встигаєш і оком кліпнути
Насолоджуйся Уже пізніше, ніж ти...
Отак.
Це все.
Хапай його, поки Ленні не кинувся по наших слідах.
Допоможіть.
Отак. Тримаю. Добре.
Господи боже, Джейсе.
Прийшли?
Добре.
Ну, це не щось таке...
Я в захваті!
- Тримай, друже. - Будьмо.
До речі, мене звати Ленні.
Вік.
Твої ігрові автомати глючать, Ленні.
Сьогодні мені щастить.
КОРОЛІ ЛЕОНА
Так, так.
Треба трохи підрихтувати. От дивіться.
Колінвал старезний, як смерть.
Розслабся, Дейсе. Ми вже одружені.
Можеш не вдавати, що розумієшся на двигунах.
Думаю, в моторі не повинні гніздитися пташки.
2014 РІК, ІБІЦА, ГАРД-ДЕНС
КЛАСИКА ДАБСТЕПУ
ДОВІДНИК З ОБСЛУГОВУВАННЯ АВТОМОБІЛЯ
МАШИНА НАЛЕЖИТЬ: КЕТ РІД
Мама?
- Усе гаразд? - Так. Усе добре.
КЕМДЕН ТАУН
Усе добре?
- Так. - Так?
Якщо вже Кет не прийшла сьогодні, то не прийде ніколи.
Думаю, можна розслабитися.
Минуло шість років, а я й досі боюся їх втратити.
Розумію. Я теж.
Але ми їх не втратимо.
Вона по них не повернеться.
Мабуть, я зайшов не в той паб.
Я тебе люблю, Ленні.
І я тебе, друже.
Іди сюди.
Усе буде добре.
Тепер ми самі.
Самі.
КЕТ РІД ПОШУК
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко