Ще кажеш ли на Тайлър, че пуснах компютъра на Бев?
Да.
Бев е била в сайт за запознанства. Джейс?
Знаеш ли, че е била в сайт за запознанства?
Браво на нея.
Виж ти.
Липсва ми излизането на среща.
Има ли още тръпка между нас, искаме ли да се опознаем?
Не че ще открия нещо хубаво у теб след 13 години.
- Ако го е имало, щеше да го развяваш. - Джейсън.
Добре де, да си поръчаме пица довечера.
Не, имах предвид да излезем някъде, като на среща.
- Да излезем? - Да.
Защо? Хората излизат, за да намерят с кого да си стоят вкъщи.
Това вече сме го свършили успешно, победители сме.
Не ми се обикаля с победените.
- Доста по-леко я тресна, има напредък. - Нещо става с нея.
Вчера се вбеси, защото съм казвала "ах", като пия чай.
- Какво? - Ахкам, като преглътна.
Според нея било "ненужно и театрално".
Ясно.
Ето я и нея.
- Добре ли си? - Да.
О, не.
Джейс, ела тук.
- Ела бързо. Идвай! - Защо, какво има пък сега?
- Някой й е писал. - Стига бе.
Имала е уговорена среща. Довечера.
Но не може да отиде, защото умря.
Да, знам.
- Горкият Джордж. - Да му пишем, за да знае човекът.
Така не става, виж колко много са си общували.
Опознали са се. Няма как да напишем: "Здрасти, тя умря".
- Е, да. - Трябва да му го кажем лично.
- Какво правиш? - Потвърждавам срещата.
- Какво? - Не мога да му мълча.
Представяш се за покойница, мъртвите мълчат.
Ти може и да не идваш.
Ще ме води в "Серафина".
Веригите за доставка са толкова сложни!
Замърсяването е неизбежно.
А и етикетите на храните!
Опитват се да си измият ръцете,
вместо да са загрижени за здравето, което уж е целта.
Както и да е, ще ти пратя статията.
Кой е пуснал пингвин вкъщи?
Някой да повика отряд за... Ти ли си била?
- Къде беше? - На разходка в градината, но капнах.
Да, няма как да се обиколи наведнъж.
Нали знаеш, Стиви? Не е като старата ни къща.
Трябва да си носиш вода, в случай че се изгубиш в градината.
- Добре. - Вълнуваш ли се за Деня на Земята?
Да отидете с електромобила.
Трай си, че работиш за нефтена компания. За голямата ти къща и почивките също.
Не споменавай нищо, за което би се фукал допреди 2010 г.
Разбрано.
Продължавай така, надясно!
Раз-два, както тренирахме.
- Морковче? - Часът е 10:30 сутринта.
Гледам да ми се махнат бързо от главата.
Може ли да те питам нещо? С Хейли колко често излизате вечер?
- Навън ли? - Да.
- Защо да излизаме? Намерили сме се. - Именно.
Хората излизат заради секса. Това е!
Да не мислиш, че харесват грънчарството? Записват се на курс заради секса.
Ако пък се сдобият и с чаша, чудесно.
Даже вече слагат дивани по кръчмите за домашна атмосфера.
Така де, вместо да си бъбрим вкъщи с Хейли,
искаш да млъкнем, да се преоблечем,
да се качим на автобуса и да пътуваме двайсет минути,
за да си бъбрим на пет километра от началната точка?
Пълен абсурд.
- Говори ми! - А и ипотеката е баснословна.
- Гледам да стоя вкъщи, че да не се мина. - Разбирам те.
Точно така. Стреляй, Джорджи!
Ето така се прави!
Прощавайте, привет. Има ли шанс и нашите деца да играят?
Иначе изглеждаме като някакви воайори, нали разбирате?
Отказаха да сложат по-спънатите в отделна група.
Нормално е да са "спънати", деца са.
- Тайлър, Тио, влизайте. - Хайде, момчета.
- Лили, Джордж. - Давай, синко.
Забавлявайте се.
Край, съберете се всички, мачът свърши.
- Разпусни добре, че се претовари, Тайлър. - Браво, синко.
Здравейте, тук ли е Кат Рийд?
- Имаш ли час? - Не, но не е и нужно. Аз съм дъщеря й.
Искам да знам защо ме е зарязала на пет години.
Добре.
- Кат? - Само секунда.
Няма проблем.
Ще си взема от бонбоните. Приятен ден.
ФРИЗЬОРКА
ЦВЕТАРКА
- Дразнещо е. - Как иначе да преглъщам?
Определено дразни.
Тази е хубава.
- Прилична цена. - Скъпа е.
- Стига, купи я. - Не, няма къде да я облека после.
- Може ли да те питам нещо? - Да.
Колко време прекарваш със Скот?
- Четири-пет вечери седмично. - Сериозно?
Ние вкъщи сякаш все се разминаваме.
Е, нашата къща е по-голяма.
Дори да се разминавате, по-близо сте от нас в двата края на хола.
Права си, късметлии сме.
Добре, ще я купя.
Но няма да махам етикета, за да я върна в понеделник.
Само да не се изпотя. Ще гледаш ли децата довечера?
- Какво? - Моля те.
Нужна ли им е бавачка? Големи са.
Стиви вече сама си глади дрехите.
- И започна да използва конец за зъби. - Да, каза ми.
Принцеса страда и си мисли, че не иска да вижда никого,
но според мен не бива да е сама.
- Добре де. - Супер!
- Къде ще те води Джейсън? - Не Джейсън, а Джордж.
Джордж ли?
Определено е вкусно.
Другия път може да пробваш с пармезан.
Според мен вкусът е малко по-наситен.
Но на подправки си ги уцелила.
- Добре ли прекара днес? - Да.
- Кое най-много ти хареса? - Като рисувахме Земята.
Покажи ми. Може да сложим рисунката на хладилника.
Какво е това?
Заповядайте.
Развълнувана съм.
- Зле ли изглеждам? - Това ми е познато.
- Питам за роклята. - Винаги съм те харесвал с нея.
Би трябвало да има резервация на името на Джордж.
- Да, заповядайте. - Благодаря.
Джейс, погледни го.
- Виж как се е издокарал за срещата ни. - Не е наша среща.
Привет, Джордж, очаквате Бев, нали?
Привет!
На живо си много по-хубава.
Благодаря, но аз съм Ники, приятелка на Бев. Тя не може да дойде.
Защото...
Много съжалявам, Бев почина.
Но тя ми писа сутринта.
Аз потвърдих срещата. Искахме да ви го кажем лично. Съжалявам.
- Починала е? - Преди две седмици. Да, отиде си.
Може да се очаква на нашата възраст.
Затова правя резервации само за седмица напред.
- Шампанското ви. - Седнете.
Много мило, но бързаме.
Шампанското е създадено за красиви жени.
Не, изглеждам уморена.
Огън жена си, току-виж дошла пожарната.
- Да си вървим. - Може пък и да изпия една чашка.
- За Бев. - Направи ми място.
Джейс, вземи си стол, не ми се пречкай.
Къде да отида?
Пицата идва след половин час.
Тайлър, напрягаш си очите от това разстояние.
- Благодаря. - Моля. Как ще се забавляваме?
Не знам, отдавна не съм била детегледачка.
Последния път си направихме шейк и къщичка от одеяло.
- Не е нужно да оставаш, не съм дете. - Няма проблем.
Обичам да говоря с дъщеря ми, но тя е на пет години.
Моцарт е написал първата си симфония на тази възраст.
Колкото да ни насажда чувство за малоценност.
Значи пет години е трудна възраст?
Не, имах предвид, че е приятно да говоря с голям човек.
Добре ли си?
- Щом не ти се говори... - Мама ме е изоставила на пет години.
Ясно.
Ако имаш нужда да си го излееш, ще си остане между нас.
Имам лоша памет и малко приятели.
- Как му се викаше? - На това ли?
Суетшърт.
А, да. Удобно е.
Май и аз съм обличал такова веднъж.
Дъщеря ми ме навлякла, докато съм бил упоен за колоноскопия.
Ние ще тръгваме вече.
Благодаря и на двама ви за приятната вечер.
Срещата поне отчасти се осъществи.
И друго ли беше планирал?
Да не мислеше, че е само това? Медикаментът тепърва започва да действа.
- Добре, става късно, така че... - Джордж.
- Съжалявам, отзад е тесничко. - Къде ме водиш?
Лицето ти искри в мрака, мила моя.
- Часът е 17:30. - Плюсът да имаш перде е,
че всичко ти изглежда бляскаво като в Златната епоха на Холивуд.
Тъпак!
- Редно ли е да шофираш? - Животът е опасно приключение.
Значи си издирила всички жени с името Кат Рийд в Лондон?
Не, направих отсявка.
Но неуспешна. Съсипах празника на едно момиче.
Защо сега? След толкова време.
Мислех, че ще се върне, когато Бев умря.
Но щом не дойде, значи трябва аз да я издиря.
- Каза ли на Джейсън и Ники? - Не, Ники ще се разстрои ужасно.
Тя си е такава.
Не й обръщай внимание - като на трафика пред къщи.
А и няма смисъл. И без това не мога да я намеря.
Миличка, ела тук.
Как да помогна?
ТАНЦОВ КЛУБ "РИВОЛИ"
Добре дошли.
- Простете, изискваме официално облекло. - Нямам.
Предлагаме оборотно сако за небрежни посетители.
Така да не изглеждам по-добре от преди?
- Да. - Много по-добре.
Дами и господа, заповядайте на дансинга. Следва куикстеп.
Благодаря.
- Куикстепът иска усилия. - Нима?
Мил човек.
- Разказа виц за швабите. - Да, но с чувство на ирония, с намигване.
Дори е донесъл протектори за краката на жена, която не е срещал.
Идва обнадежден, раздава се.
Срещите са били събитие, кавалерът е очаровал дамата.
Нека ти разясня.
Чаровникът всъщност се е опитвал да те вкара в леглото си.
- Чарът е умението да поласкаеш другия. - Нямам търпение...
Какво стана?
- Валс. - Върви.
Чух, че е омъжена.
- Благодаря. - За нищо.
- Ето! Не е нужно човек да ахка. - Да, нали?
Не знам на каква се прави.
- Ръцете ти са потни. - Защото ме стискаш здраво.
Ако не бяха толкова потни, нямаше да стискам.
Май стана като с кокошката и яйцето.
Виж само как я води Джордж.
Нежно и уверено.
- По същия начин прави любов. - Стига.
- Какво? - Нищо.
- Ако искаш да ми кажеш нещо... - Да се прибираме.
Джордж?
Джордж, спряхме.
- Вярно. Вкъщи ли сме? - Не, май колата се развали.
Да, случва се.
Той какво...
Казах ли ви теорията си за японците?
Защо не спиш?
Добре ли си? Искаш ли да светна? Мракът да стане малко по-приветлив.
Какво е "климатична неотложност"?
Къде го чу?
КАК ЩЕ ПОМОГНЕШ НА ЗЕМЯТА?
- Хабенето на ток вреди на животните. - Няма проблем.
Добре де.
Чуй ме сега, не се тревожи за тези неща.
- Много хора се грижат за Земята. - Ти от тях ли си?
Всички ще полагаме повече усилия.
Като ни залее водата, животните ще се удавят ли?
Искаш ли да си почетем?
Я да видим какво имаме.
"Кой ми взе дървото?"
"Катеричка еко..."
ПОСЛЕДНОТО БЯЛО МЕЧЕ
Добре.
Да донеса ли "Госпожа Тиги Мигъл"? Да почетем нещо отпреди войната.
- Сам не мога. - Той е на 76 години.
- Визирах теб. - Няма да бутам, ще се изцапам.
Добре тогава.
Просто ще седим тук цяла нощ.
Налага се да си общуваш с мен. Пълен кошмар.
Джордж, ще си спреш ли слуховия апарат?
- Трябва да си кажем две приказки. - Да, разбира се.
Вече сте насаме.
- Цяла вечер не те видях. - Може да съм попрекалила,
но беше приятно да съм с човек, който се старае.
Често ми казват, че съм красив и чаровен.
- Понеже си висок, жените се заблуждават. - И се старая.
Да се извърнеш наляво, докато седим на дивана, не е старание.
- Мислех, че обичаш да сме си вкъщи. - Обичам, естествено, но...
Преди там бяхме само ти и аз.
А сега сме в друга роля.
Трябва да излизаме, за да сме двойка.
Някъде, където отново да се забелязваме.
Не съм просто фонова музика, Джейс.
- Отвори си очите и ме виж! - С тези твои изрази, Ники...
Хубаво.
Джордж, вече може да си сложиш...
Опасявам се да не съм ви скарал. Да помогна с нещо?
Не, но благодаря за предложението.
Бях женен за моята Линда 43 години. Знам това-онова.
Какво стана с нея?
Загубих я, отиде си.
- Съжалявам, Джордж. - И аз.
Как се запознахте?
Беше преди тринайсет години.
И още от първата целувка осъзнах, че това е той -
последният мъж, когото ще видя гол.
Аз ходех с друга тогава, така че при мен не беше същото.
- Джейс, по-добре замълчи. - Тя завладя мислите ми, Джордж.
Бях като обсебен, исках да науча всичко за нея.
Коя кръвна група е,
дали и тя като мен обожава вкуса на червения пипер,
на кой чин е седяла в началните класове.
И продължава да ме владее.
Изцяло.
Обожавам дори почерка й.
Вече е по-добре.
Благословия е да имаш човек до себе си.
Наистина.
И ако понякога сякаш не те виждам, то е, защото...
вече си в душата ми.
И какво е чувството?
Сгряващо и светло.
- Сега ще ми помогнеш ли да бутнем колата? - Не мога, ще изцапам роклята.
- Не махнах етиката, мислех да я върна. - Защо?
Защото няма къде да я облека повече.
Я да видя.
Чакай, какво... Джейс! Защо го скъса?
Ще има къде да я обличаш.
Така.
Слизай де.
- Готови ли сте? - Едно, две, три, бутай.
Ха така.
- Пали! - Хайде, потегляме!
Качихме се, дай газ!
Шегуваш ли се?
Вечеря в "Серафина", а след това танци в клуб "Риволи"!
ПОЛ
СКЪПА БЕВ, ОСТАВА ЛИ ЗА УТРЕ?
О, не.
СКЪПИ ПОЛ, НЯМАМ ТЪРПЕНИЕ ДА СЕ ВИДИМ.
ДЕЙВ - ГРЕЪМ - ТИМ
Леле, Бев.
СЪЖАЛЯВАМ, ТЯ ПОЧИНА.
БЪРЗ ОТГОВОР ДО ДЕЙВ, ГРЕЪМ, ТИМ
Не мога да повярвам, че Карън е направила къщичка.
- Тийнейджърите са й пълна мъгла. - Представа си няма.
Превод на субтитрите Боряна Богданова