Szólnál Tylernek, hogy összeraktam Bev számítógépét?
Igen.
Húha!
Bev fent volt egy randioldalon. Jase!
Te tudtad, hogy Bev fent volt egy randioldalon?
Hát, jól tette, nem?
Nézd!
Hiányoznak a randik.
Az izgalom, hogy a másikkal lehet az ember, tudod?
Új dolgokat megtudni egymásról.
Már úgysem fogok semmi jót megtudni rólad, ugye, 13 év után?
Úgy értem, ha jó lett volna, úgyis azzal kezded.
Jason!
Na jó! Akkor együnk ma este egy pizzát, vagy valami, jó?
Nem, én az egymással való minőségi időtöltésről beszélek.
Tudod, elmenni valahova.
- El? - Igen, el.
Minek? Az ember csak azért megy el, hogy megismerjen valakit, akivel otthon marad.
És ez nekünk sikerült. Nyertünk.
Ez a jutalmunk. Mi nyertesek vagyunk.
Nem akarok elmenni a vesztesek közé. Nem, köszönöm.
Mondok valamit: sokkal halkabban csapta be, mint legutóbb.
- Ez fejlődés, Nik. - Valami baja van.
Tegnap megharagudott rám, mert úgy tűnik, „Á”-t mondok, amikor teát iszom.
- Micsoda? - Belekortyolok, és azt mondom: „Á!”
És úgy tűnik, ez „fölösleges” és „színészkedés”.
Oké.
Ó, igen! Megjött.
Minden oké?
- Igen. - Igen?
Jaj, ne!
Jase, Jase, gyere ide!
- Gyere ide! Gyere ide! Gyere ide! - Miért? Mi van már?
- Valaki üzent neki. Jaj, ne! - Jaj, ne már!
- Meg volt beszélve egy randija. - Ó, Istenem!
Ma estére.
De nem tud elmenni, mert meghalt.
Ó, igen, igen. Azt tudom, igen. Oké.
- Szegény George! - Írnunk kéne neki, nem?
- Ne, mit csinálsz? - Tudatni kell.
Ne, nem, azt nem lehet! Nézd, mennyit írogattak!
Ismerik egymást. Nem válaszolhatjuk azt, hogy: „Üdv! Bev meghalt.”
Hát...
Ezt személyesen kell közölnünk vele.
- Mit csinálsz? Mi az? - Megírom, hogy jó az időpont.
- Micsoda? - Nem tűnhetek el, mint egy szellem.
Halott nőnek adod ki magad, szó szerint szellem vagy.
Ó, Jase, neked nem kell jönnöd.
A Serafinába visz minket.
PRÓBÁLKOZÁSOK
Az az igazság, hogy az ellátási láncok már nagyon összetettek.
A keresztszennyeződés, nos, elkerülhetetlen.
Ott van az élelmiszerek címkézése.
Tudod, ez a felelősség korlátozásának gyakorlata,
nem pedig közegészségügyi kérdés, ami a szándék szöges ellentéte.
Mindegy, majd átküldöm neked a cikket.
Ó, Istenem! Ki engedett szabadon egy pingvint?
Valaki hívja a pingvinrendő... Ja, te vagy az.
Hol voltál?
Csak kimentem sétálni a kertbe, de egy kicsit elfáradtam.
Megértem. Nem lehet egyszerre letudni, igaz?
Ugye tudod, Stevie? Nem olyan, mint a régi házunk.
Ha sétálni mész a kertbe,
vizet kell vinned, hogy legyen, ha eltévednél.
Oké.
Várod már a Föld napját, drágám?
Mindenképpen az elektromos autóval menj!
És nehogy elmondd, hogy olajtársaságnál dolgozol!
Se a nagy házunkat! Se a nyaralásokat!
Se bármi mást! Amivel 2010 előtt dicsekedtél volna,
azt most meg se említsd!
Értettem.
Igen, tovább! Menj tovább jobbra!
Gyerünk! Egy, kettő! Ahogy gyakoroltuk.
Sárgarépacsíkot?
Csak 10.30 van.
Igen, jó korán megenni a napi ötszörit.
Akkor nyugis a hátralévő nap.
Kérdezhetek valamit?
Milyen gyakran jártok el Hayley-vel szórakozni?
- El? - Igen, el.
- Miért mennénk el? Nem vagyunk szinglik. - Pontosan.
Az emberek a szex miatt járnak el.
Mondhatnak bármit, a szex miatt.
Szerinted ennyien vannak oda a kerámiázásért?
Ugyan már! A szex miatt iratkoznak be a tanfolyamra.
Ha egy tejesköcsögöd is lesz, az már csak a ráadás.
Kanapét is ezért tesznek a kocsmákba.
Próbálják úgy feltüntetni az elmenést, mintha otthonmaradás lenne.
Mármint... Oké, oké. Vegyük, hogy otthon ücsörgök Hayley-vel!
Hagyjuk abba a beszélgetést, vegyünk kabátot,
menjünk végig az utcán, üljünk buszra,
zötykölődjünk 20 percet,
üljünk le öt kilométerre a kiindulási helyünktől,
és kezdjük újra a dumát?
Elvetemült ötlet.
- Na ugye! - Plusz olyan magas a jelzáloghitelem,
hogy próbálok sokat otthon lenni, hogy megérje.
- Vágom, haver. - Ide nézzetek!
Igen, igen, igen, igen, nyomás! Ez az, Georgie, hapsikám!
Gyerünk! Erről van szó!
Haver! Bocs... Haver! Elnézést, szevasz!
Esetleg játszhatnának a mi fiaink is?
Anélkül csak két hapsi vagyunk, akik gyerekeket bámulnak egy réten.
- Érted, ugye? - Ja, nézd,
kértem, hogy legyenek külön
a nem ügyesek, de nem.
De már különvettük a kevésbé ügyeseket egy adott csoportba.
Úgy hívjuk: „gyerekek”.
Jó, Tyler, Theo! Pályára!
Oké, ennyi. Igen. Gyertek, fiúk!
- Lily, George! - Ez az!
Rajta, fiam!
Élvezzétek a játékot!
Oké, fiúk! Gyertek! Gyülekező!
Lejárt a játékidő. Szép volt!
- Gyertek ide, fiúk! - Igen, Tyler! Nyújts le!
Jobb az óvatosság!
Szép volt, fiam!
- Üdv! - Szia!
Itt van Kat Reid?
- Időpontra jöttél? - Nem, de nekem az nem is kell.
A lánya vagyok.
Ötéves koromban elhagyott, és jogom van tudni, miért.
Oké.
Kat!
Várj! Egy pillanat!
Oké. Nem érdekes.
Veszek ebből párat.
Szép napot!
KAT REID, FODRÁSZ
KAT REID, KERTÉSZET
VADHATTYÚK
Ne csináld ezt, idegesítő!
Hát, nem tudom, hogy máshogy kéne nyelnem.
Rettentő idegesítő.
- Ez szép. - Igen.
- Nem is vészes. - Jó drága.
Gyerünk! Vedd meg!
Nem. Úgysem venném fel többször.
- Kérdezhetek valamit? - Igen.
Mennyi időt szoktál Scott-tal tölteni?
- Olyan heti négy-öt estét. - Komoly?
Mostanában alig vagyunk ugyanabban a szobában.
Jó. De azt se felejtsd el, hogy a mi házunk nagyobb!
Ha ti más-más szobában vagytok,
az is közelebb van, mint nálunk, amikor a nappali két oldalán ülünk.
Igaz. Igen, ilyen szerencsések vagyunk.
Oké. Megveszem.
Megveszem, és megtartom a cetlit, mert lehet, hogy hétfőn visszahozom.
Csak vigyáznom kell az izzadással. Átjönnél vigyázni ma a gyerekekre?
- Micsoda? - Légyszi!
Kell még rájuk vigyázni?
Hát, már elég nagyok.
Stevie maga vasalja az iskolai egyenpólóit.
És önszántából fogselymezni kezdett.
Igen. Mesélted.
Princess nagyon érzékeny mostanában,
és ő azt hiszi, hogy ilyenkor jobb neki egyedül.
De, Karen, én tudom, hogy nem.
- Na jó! - Ez az!
Szóval mikor visz el Jason szórakozni?
Ja, nem. Nem Jason. George.
George?
Igen, egyértelműen fincsi.
Legközelebb talán tehetnél még bele egy kis parmezánt.
Szerintem kissé határozottabb ízt adna neki, tudod?
De a fűszerezést telibe találtad.
- Jó napod volt ma? - Igen.
Igen?
Mi volt benne a legjobb?
Amikor lerajzoltuk a világot.
Ja, igen! Na, mutasd meg!
Kitehetnénk a hűtőre, nem?
Hé!
Mi ez?
- Kövessenek, kérem! - Igen.
Eléggé izgulok.
- Szörnyen nézek ki? - Várj csak! Ezt ismerem.
- Tetszik a ruhám? - Te... Igen.
Mindig is szerettem ezt a ruhádat.
Jó napot, igen, elvileg van egy foglalás George néven.
- Igen, van. Kövessenek, kérem! - Oké, köszönjük!
Jase! Nézd csak meg!
Nézd meg, kiöltözve jött a randinkra!
Újra mondom, ez nem a mi randink.
Jó napot, George! Bevvel készült találkozni?
Nahát, üdvözlöm!
Ha szabad megjegyeznem, a fotók nem adják vissza a valóságot.
Ja, nem! Köszönöm! Nem, én Nikki vagyok, Bev egy barátja.
Ő nem tud jönni.
Igen, nem tud jönni...
sajnálom, George! Bev meghalt.
De ma délelőtt írt egy e-mailt.
Én fogadtam el az időpontot, mert személyesen akartuk elmondani.
Részvétem!
Meghalt?
- Igen. - Pár hete, barátom.
Igen. Igen, elment.
Nos, a mi korunkban az élet velejárója, gondolom.
Ezért próbálom mindig egy héten belülre fixálni a találkákat.
- A pezsgője, uram! - Csatlakoznának?
Ez...
Nem, nekünk rohannunk kell.
A pezsgő arra teremtetett, hogy gyönyörű nők fogyasszák.
Jaj, ugyan!
Kicsit fáradtnak látszom most.
Kár, hogy nincs nálam napszemüveg, mert elvakít a ragyogása.
Na jó!
Jó, rendben! Talán csak egy pohárkával.
Bevre!
- Bevre! - Nem haragszol... Kaphatok egy...
Jase, menj, hozz egy széket magadnak! Ne akadékoskodj!
Mégis honnan?
Jó. A pizza fél óra múlva jön, srácok.
Oké.
Tyler! Onnan megerőlteted a szemed.
Oké.
Köszönöm!
Szívesen! Szóval, mit csináljunk?
Jesszusom! Nem tudom. Egy ideje nem vigyáztam gyerekre.
Legutóbb turmixot csináltunk,
és bunkit építettünk a nappaliban.
Tényleg nem kell maradnod. Nem vagyok gyerek.
Nem, szívesen.
Szeretem a lányomat, de néha jó olyannal beszélgetni, aki nem ötéves.
Mozart ötévesen komponálta az első szimfóniáját, úgyhogy...
Hát, Mozart jól a nyakunkra hozta a bajt.
Akkor nehéz kor az ötéves?
Nem. Csak annyi, hogy jó egy felnőttel beszélgetni.
Jól vagy?
- Oké, jó... - Anyukám ötéves koromban ment el. Szóval...
Értem.
Tudod, ha bármikor beszélgetnél valakivel, akkor az köztünk maradna.
Ijesztően rossz a memóriám, és nagyon kevés barátom van.
Igen.
Azt ott minek hívják?
- Ezt? - Igen.
Ez egy pulcsi.
Igen! Kényelmes.
Az.
Azt hiszem, egyszer én is viseltem egy ilyet.
Végbéltükrözésem volt,
és a lányom adta rám, amikor még be voltam nyugtatózva.
- Jó, nekünk... - Üdv!
már mennünk kéne, igaz?
Nos, köszönöm mindkettejüknek a kellemes estét.
Igazán hálás vagyok, hogy legalább ebben részem lehetett.
Ó, George, más tervei is voltak mára?
Maga ezt hitte randevúnak?
Ó, kedvesem, a gyógyszereim épp csak hatni kezdtek.
- Oké, hát kezd késő lenni, szóval... - George!
- Elnézést a szűkös helyért! - Sebaj.
Hová visz?
Maga ragyogóan szép az alkonyatban, drágám.
- Fél hat van. - A szürke hályog előnye,
hogy minden olyan csillogó lesz tőle, mint a hollywoodi aranykorban.
Köcsög!
Ne vezessek én?
Az élet keresése közben oly közel kerülünk a halálhoz!
Micsoda, te...
Körbejártál minden londoni Kat Reidet?
Nem, volt egy szűrési módszerem.
Csak nem jó. Tönkretettem egy lány bár micváját.
Miért most?
Tudod, sok idő eltelt.
Azt hittem, eljön, amikor Bev meghalt.
És amikor mégsem, rájöttem, hogy nekem kell megkeresnem.
Mondtad Jasonnek és Nikkinek?
Nem, Nikki totál ki fog borulni.
Hát, tudod, ő mindig ki van borulva.
Ki kell zárnod. Mint amikor forgalmas út mellett laksz.
Nem, már úgyis vége, úgyhogy... Nem sikerült megtalálni.
Ó, Princess! Gyere ide!
Szóval, én mit tehetek érted?
RIVOLI TÁNCTEREM KLUB
Üdvözöljük újra, uram! Hölgyem!
Elnézést, uram! A táncesten a zakó a kötelező viselet.
Hát, nekem az nincs.
Van egy kölcsönzakónk az alulöltözött vendégeink számára.
Ez komolyan jobban néz ki, mint ami az előbb volt rajtam?
Igen.
- Igen. - Ó, igen! Sokkal.
Sokkal jobban.
Hölgyeim és uraim, kérem, vezessék partnerüket a parkettre!
A következő tánc a quickstep.
Kösz, cimbora!
Nyugi, jó?
- A quickstep nagyon fárasztó. - Igazán?
Annyira édes!
- Németellenes viccet mondott az előbb. - Igen, de szerintem ironizált.
- Azt hiszem, még kacsintott is. - Oké.
Jase, hozott sarokvédőt.
Hozott sarokvédőt a nőnek, akivel még sosem találkozott.
A remény... Az elkötelezettség...
Egy találka régen esemény volt. Tudod, elbűvölted a másikat.
Van valami ebben az elbűvölésben, igaz?
Bárki is bűvölte el az embert, az igazából csak ágyba próbálta vinni.
- Nem. - De.
Inkább arról szól, hogy különlegesnek érezze magát a másik.
Alig várom, hogy...
Mi az? Mi történt?
- Ez keringő. - Akkor menj!
Úgy tudom, férje van.
- Köszi! - Szívesen!
Igen! Pontosan. Nem muszáj hangosan kilélegezni.
Ugye?
Nem tudom, minek játssza ezt.
Rémesen izzad a keze.
Azért, mert túlságosan szorítja.
Nos, ha nem izzadna ennyire, akkor nem kellene.
Mi volt előbb, a tyúk vagy a tojás, Sylvie?
Nézze, hogy veszi magához a vezetést George!
Milyen gyengéden dominál!
- Éppúgy szeretkezik, ahogy táncol. - Oké.
Mi van?
Semmi.
- Hát, ha mondani akarsz valamit... - Most érjünk haza, jó?
George?
George? Megálltunk.
Csakugyan. Otthon vagyunk?
Nem, azt hiszem, lerobbantunk.
Igen, ez előfordul.
Ő most...
Meséltem az elméletemet a japánokról?
Szia! Miért nem alszol?
Jól vagy? Ne kapcsoljam fel a kislámpát? Hogy barátságosabb legyen a sötét?
Mi az az éghajlati vészhelyzet?
Hol hallottad ezt?
BOLDOG FÖLD NAPJÁT TE MIT TESZEL MA, A FÖLD NAPJÁN?
Ha felkapcsolod a lámpát, az rossz az állatoknak.
Nem, szerintem nincs belőle baj.
Oké.
Na, figyelj!
Ne izgulj semmi ilyesmin!
Nagyon sok ember keményen dolgozik azon,
- hogy minden rendben legyen. - Te is?
Mindannyian jobban fogunk igyekezni.
Amikor majd jönnek az árvizek, akkor megfulladnak az állatok?
Ne olvassunk egy mesét?
Jó? Lássuk csak! Mi van itt?
Ki vette el a fámat? Oké.
A mókus, aki...
AZ UTOLSÓ JEGESMEDVE
Oké.
Elmenjek a Tüskés néni kalandjaiért?
Igen? Olvassunk inkább valami békebelit? Jó? Oké.
Oké.
Egyedül nem tudom tolni.
Ő 76 éves.
Arra gondoltam, hogy talán te.
Nem, én nem. Összekoszolnám magam.
Hát jó!
Legyen! Akkor ücsörögjünk itt egész éjjel!
Még a végén velem kell töltened egy kis időt. Elnézést!
Rémálom.
George? George, le tudná tekerni egy kicsit a hallókészülékét?
- Most... Beszélnünk kéne. - Igen, természetesen.
Már maguk közt vannak, kedvesem!
Alig láttalak az este.
Lehet, hogy kicsit túlzásba vittem,
de olyan jó volt olyannal lenni, aki tényleg igyekszik!
Azt szokták rám mondani, hogy jóképű és sármos vagyok, tudod?
Mert magas vagy, és összezavarodnak a nők.
És igyekszem.
Az, hogy felém fordulsz a kanapén ülve, Jase, az nem igyekezet!
Azt hittem, szeretsz otthon bekuckózni.
- Hogy érted? - Igen, sze... szeretek.
Persze hogy szeretek, de...
otthon csak... régen csak mi ketten voltunk.
Most más a szerepünk otthon.
El kell mennünk valahova, hogy megint ketten lehessünk.
Valahova, ahol igazi emberek vagyunk, akiknek régen láttuk egymást.
Én nem csak háttérzene vagyok, Jase.
- Szükségem van rá, hogy láss engem is. - Miket hordasz itt össze, Nikki!
Jó.
George? George, visszatenné az...
Attól tartok, maguk közé álltam. Tudok segíteni valahogy?
Nem, nem hinném, de köszönjük!
Negyvenhárom évig voltunk házasok Lindával. Talán tudok egyet s mást.
Mi történt Lindával, George?
Elvesztettem. Elment.
George, részvétem!
Részvétem, barátom!
Meséljék el, hogy ismerkedtek meg!
Tizenhárom évvel ezelőtt találkoztunk.
És...
amikor először csókolóztunk, azt gondoltam: „Ennyi.
Ez az utolsó férfi, akit meztelenül fogok látni.”
Hát, akkoriban én valaki mással jártam,
úgyhogy nekem nem pont így volt.
Jó. Oké, Jase, jól van!
- Ha megtennéd... - Odavoltam érte, George.
Teljesen odavoltam.
Mindent tudni akartam róla.
Tudni akartam a vércsoportját.
Tudni akartam, hogy neki ugyanolyan ízű-e a paprika, mint nekem.
Tudni akartam, hogy volt berendezve az alsós osztályterme.
És még mindig odavagyok érte.
Mindenestül.
Még a rohadt kézírását is szeretem.
Oké. Jobb.
Áldás, ha van valaki, akivel kedvesek lehetünk.
Bizony az.
De olykor megfeledkezem róla, hogy lássalak.
Mert...
most már egy érzés vagy.
Milyen érzés?
Olyan, mint a meleg fény.
Most pedig segítenél betolni ezt a rohadt autót?
Nem lehet. Tönkretenném a ruhámat.
Benne hagytam a cetlit. Vissza akartam vinni.
Micsoda? Miért?
Hát, mert úgysem veszem fel soha többet, nem?
Nézzük csak!
Várj, ne, mit csiná... Jase?
Ezt meg miért csináltad?
Azért, hogy biztos hordd. Oké?
Na jó!
Na, gyere már!
Jó!
- Kész? - Oké.
- Kész? Egy, kettő, három, told! - Igen. Kettő, három...
Rajta! Megy ez!
- Kanyarodjon! - Oké.
Mehetünk? Indulás!
Bent vagyunk! Gázt, gázt, gázt, gázt!
Te most viccelsz, b...
Igen, vacsora a Serafinában, aztán tovább a Rivoliba táncolni!
KEDVES BEV! ÁLL MÉG A HOLNAP ESTE?
Jaj, ne!
KEDVES PAUL! NAGYON VÁROM A TALÁLKOZÁST
A rohadt életbe, Bev!
SAJNÁLOM, BEV MEGHALT
GYORS VÁLASZ DAVE-NEK
GYORS VÁLASZ GRAHAMNEK
GYORS VÁLASZ TIMNEK
Hihetetlen, hogy Karen bunkit épített nekik.
Gőze sincs a kamaszokról.
Halvány gőze sincs.
A feliratot fordította: Binder Natália