Pateiksi Taileram, ka uzliku Bevas datoru?
Jā.
Oho!
Beva bija reģistrējusies iepazīšanās lapā. Džeis?
Tu zināji, ka Beva bija iepazīšanās lapā?
Forši, ne?
Paskat!
Man pietrūkst randiņvakaru.
Vai mēs vēl gribam kopā pavadīt laiku, saproti?
Uzzināt par otru ko jaunu.
Neko labu par tevi es vairs neuzzināšu, ne? Pēc 13 gadiem.
Labo tu būtu atklājusi jau sākumā.
Džeison!
Nu labi. Pasūtīsim šovakar picu vai vēl kaut ko, jā?
Nē, es runāju par sakarīgi pavadītu laiku kopā.
Nu, kaut kur iziet.
- Iziet? - Jā, iziet.
Kāpēc? No mājas iziet tikai tāpēc, lai iepazītos un varētu palikt mājās.
Un tas mums jau ir. Esam uzvarējuši. Tā ir mūsu balva. Esam uzvarētāji.
Es negribu iziet kopā ar citiem zaudētājiem. Nē.
Zini, šoreiz viņa aizcirta daudz klusāk nekā pagājušoreiz.
- Progress. - Kaut kas ar viņu nav labi.
Vakar viņa uz mani sadusmojās par to, ka es, dzerot tēju, iestenos "Ā!".
- Ko? - Es, dzerot tēju, iestenos "Ā!",
un izrādās, tas ir "nevajadzīgi" un "uzspēlēti".
Labi.
Jā. Tā ir viņa.
Tev viss labi?
- Jā. - Jā.
Ak nē.
Džeis, Džeis, panāc!
- Panāc! Panāc, panāc! - Kāpēc? Kas tagad noticis?
- Kāds viņai atrakstīja. Ak nē. - Nē taču.
- Viņai bija sarunāts randiņš. - Ak dievs.
Šovakar.
Bet viņa nevar ierasties, jo nomira.
Jā, jā. To es zinu, jā. Labi.
- Nabaga Džordžs! - Mums viņam jāuzraksta, ko?
- Nē, ko tu dari? - Mums jāpaziņo.
Nē! Re, cik viņi bieži sarakstījušies.
Viņi ir pazīstami. Mēs nevaram aizrakstīt: "Sveiki. Viņa ir mirusi."
Nu...
Mums tas viņam jāpaziņo klātienē.
- Ko tu dari? Kas tas ir? - Es apstiprinu tikšanos.
- Ko? - Es nevaru viņu "nospokot".
Tu izliecies par mirušu sievieti. Tu esi visīstākais spoks.
Džeis, tev nav jānāk.
Viņš mūs ved uz Serafina.
KEMDENAS TIRGUS
Patiesībā tagad piegādes ķēdes ir pārāk sarežģītas.
Savstarpējā piesārņošanās ir neizbēgama. Piemēram, pārtikas marķēšana.
Tā ir vērsta uz atbildības ierobežošanu,
nevis sabiedrības veselību, kas ir tieši pretēji nodomam.
Labi. Es tev to rakstu pārsūtīšu.
Ak dievs! Kurš mājā ielaidis pingvīnu?
Izsauciet pingvīnu po... Ā, tā esi tu.
Kur tu biji?
Izgāju dārzā pastaigāt, bet drusku piekusu.
Saprotu. Visu vienā piegājienā nevar apiet.
Tu taču to zini, Stīvij? Te nav kā mūsu vecajā mājā.
Ja ej staigāt dārzā, ir jāņem līdzi ūdens, ja gadījumā apmaldies.
Labi.
Priecājies par Zemes dienu, mīļā?
Atceries - brauc ar elektroauto.
Un, dieva dēļ, nesaki, ka strādā naftas kompānijā.
Vai ka mums ir liela māja. Vai atvaļinājumi.
Vai jebkas, ar ko tu lielītos pirms 2010. gada.
To nepiemini.
Sapratu.
Jā, turpini! Turpini pa labi! Aiziet! Viens, divi! Viens, divi - kā trenējāmies.
Burkānu?
Ir 10.30.
Jā. Es dienas dārzeņu daudzumu uzņemu agri. Tad visu dienu varu slinkot.
Drīkstu pajautāt?
Cik bieži jūs ar Heiliju izejat? Tādā kā randiņvakarā.
- Izejam? - Jā, izejat.
- Kāpēc lai mēs kur ietu? Neesam vieni. - Tieši tā.
Cilvēki iziet, lai tiktu pie seksa. Lai ko viņi teiktu, tas ir seksa dēļ.
Domā, ka tik daudziem patīk podniecība?
Beidz. Podniecības kursus apmeklē seksa dēļ.
Ja tiec pie piena krūzes, tas ir bonuss.
Redz, tagad pabos ir dīvāni.
Lai iziešana izskatītos kā palikšana mājās.
Zini... Labi, labi. Mēs ar Heiliju sēžam iekšā.
Tu gribi, lai mēs pārtraucam sarunu, uzvelkam jakas,
izejam ārā, iekāpjam autobusā,
nosēžam autobusā 20 minūtes,
atkal apsēžamies - piecus kilometrus tālāk -
un atsākam sarunu?
Absurda ideja.
- Tieši tā! - Turklāt manam kredītam ir tādi procenti,
ka es tagad sēžu mājās par visu naudu.
- Saprotu. - Skaties!
Jā, jā, aiziet! Jā, Džordžij, manu zēn!
Jā! Malacis!
Vecīt? Atvaino. Vecīt? Sveiki.
Varbūt arī mūsu puikas varētu paspēlēt?
Citādi mēs esam divi vīrieši, kas stāv laukumā un blenž uz bērniem.
- Saproti? - Jā, klau,
es lūdzu, lai neveiklākie nodalās citā grupā, bet viņi neklausa.
Vienkārši neveiklākie ir jau nodalīti citā grupā. Saucas "bērni".
Tā, Tailer, Teo - laukumā!
Tā, lieliski! Jā! Aiziet, puikas!
- Lilij, Džordž! - Nu re.
- Aiziet, dēls! - Spēlējiet sev par prieku!
Puiši, sanākam kopā!
Spēle beigusies. Malači!
- Nāciet, puiši! - Pareizi, Tailer. Jā, izstaipies.
Piesardzība nav lieka.
Malacis, dēls.
- Sveiki. - Sveika.
Vai Keta Rīda ir?
- Tev ir pieraksts? - Vispār nav, bet man nevajag.
Esmu viņas meita.
Viņa mani pameta, un es gribu zināt, kāpēc.
Labi.
Keta?
Pag, tūlīt.
Labi. Viss kārtībā.
Es paņemšu šīs.
Jauku dienu!
KETA RĪDA - FRIZIERE
KETA RĪDA - DĀRZNIECĪBAS CENTRS
Nē, tas kaitina.
Es nezinu, kā citādi lai noriju.
Noteikti kaitinoši.
- Tā ir jauka. - Jā.
- Saprātīga cena. - Dārgi gan.
Nu beidz, nopērc!
Nē, es to otrreiz neuzvilkšu.
- Drīkstu tev ko jautāt? - Jā.
Cik laika jūs ar Skotu pavadāt kopā?
- Kādus četrus piecus vakarus nedēļā. - Tiešām?
Mēs reti kad esam vienā istabā.
Jā, bet atceries - mums ir lielāka māja nekā jums.
Kad savā mājā esat katrs savā istabā, droši vien esat tuvāk, nekā mēs
katrs savā dzīvojamās istabas pusē.
Pareizi. Nē, ar to mums ir paveicies.
Labi. Es pirkšu.
Nopirkšu un atstāšu birku, un varbūt pirmdien atnesīšu atpakaļ.
Tikai jāsakoncentrējas, lai nesvīstu. Pieskatīsi šovakar bērnus?
- Ko? - Lūdzu!
Viņiem to vajag? Viņi jau ir gana veci.
Stīvija sākusi gludināt skolas blūzes. Un diegot zobus. Pēc savas iniciatīvas.
Jā. Tu teici.
Princese šobrīd ir trauslā stāvoklī,
un viņai šķiet, ka šādos brīžos viņai jābūt vienai.
Bet, Kāren, es zinu, ka nav.
- Nu labi. - Jā!
Uz kurieni tad Džeisons tevi vedīs randiņā?
Nē, Džeisons ne. Džordžs.
Džordžs?
Jā, es noteikti saku - ņammīgs.
Varbūt nākamreiz pamēģini nedaudz parmezāna.
Domāju, tas piešķir nedaudz konkrētāku garšu, zini?
Bet tava garšvielu izvēle... Lieliska.
- Vai šodien gāja labi? - Jā.
Jā?
Kas tev vislabāk patika?
Kad mēs zīmējām pasauli.
Jā. Nu, parādi.
Mēs varam... Varam to pielikt pie ledusskapja, ne?
Hei!
Kas tas ir?
- Nāciet. - Labi.
Diezgan satraucoši.
- Es izskatos briesmīgi? - Pag. Šo atbildi es zinu.
- Tev patīk mana kleita? - Tu... Jā.
Tu man tajā kleitā vienmēr patīc.
Sveiki. Jā, vajadzētu būt rezervācijai uz Džordža vārda.
- Jā. Nāciet līdzi. - Labi, paldies.
Džeis! Paskaties uz viņu!
Re, kā viņš uz mūsu randiņu uzpucējies!
Saku vēlreiz - randiņš nav mums.
Sveiki, Džordž. Vai jūs gaidāt Bevu?
Nu sveika!
Vai zini, tava bilde oriģināla priekšā nobāl.
Ak nē. Vai, paldies. Nē, es esmu Nikija. Bevas draudzene.
Viņa nevar ierasties.
Jā. Viņa nevar ierasties...
Man ļoti žēl, Džordž. Beva nomira.
Bet viņa man šorīt atrakstīja e-vēstuli.
Randiņu apstiprināju es, jo mēs... mēs jums gribējām pateikt klātienē.
Man ļoti žēl.
Viņa nomira?
- Jā. - Pirms pāris nedēļām, draugs.
Jā, viņas vairs nav.
Nu... tā dzīvē notiek, domājams, mūsu gados.
Tieši tāpēc vienmēr cenšos tikt pie randiņa nedēļas laikā.
- Jūsu šampanietis. - Pievienosieties?
Ai, tas...
Nē, mums jālaižas.
Šampanietis ir radīts, lai to dzertu daiļas sievietes.
Ak nē.
Es šobrīd izskatos tāda piekususi.
Smēķēt te nedrīkst, bet jūsu dēļ nostrādās smidzinātāji.
Nuja.
Jā, labi. Varbūt vienu.
Par Bevu!
- Par Bevu. - Tu varētu... Vai es...
Džeis, sameklē krēslu. Beidz taisīt problēmas.
Kur lai meklēju?
Tā. Pēc pusstundas būs pica.
Labi.
Tailer, tu no tāda attāluma pārpūlēsi acis.
Labi.
Paldies.
Lūdzu. Nu, ko darīsim?
Ak dievs, nezinu. Sen neesmu auklējusi bērnus.
Pagājušoreiz dzērām piena kokteiļus un būvējām segu cietoksni.
Tev nav jāpaliek. Es neesmu bērns.
Nē, nekas.
Es meitu mīlu, bet ir jauki parunāties ar kādu, kam nav pieci gadi.
Mocarts piecos gados sarakstīja pirmo simfoniju, tā ka...
Nu, uz Mocarta fona mēs visi izskatāmies slikti.
Vai tas ir sarežģīts vecums - pieci gadi?
Nē. Vienkārši ir jauki parunāt ar pieaugušu cilvēku.
Kaut kas ir noticis?
- Nu labi... - Mamma mani tajā vecumā pameta. Nu jā.
Skaidrs.
Zini, ja tev kādreiz vajag izrunāties, tas paliks tikai starp mums.
Man ir šokējoši slikta atmiņa un ļoti maz draugu.
Jā.
Kā sauc to tur?
- Šo? - Jā.
Tas ir sporta krekls.
Jā. Ērts.
Jā.
Šķiet, reiz man tāds bija mugurā.
Man taisīja kolonoskopiju,
un meita man to uzvilka, kamēr biju narkozē.
Labi, mums vajadzētu... Droši vien vajadzētu iet, vai ne?
Es gribu jums abiem pateikties par burvīgu vakaru.
Esmu pateicīgs, ka vismaz daļu no tā varēju izpildīt.
Džordž! Jums bija ieplānots vēl kas?
Jūs domājāt, ka šis bija viss randiņš? O, dārgā, man knapi zāles iedarbojušās!
- Labi, ir jau vēls, un... - Džordž!
- Ļoti atvainojos par šaurību. - Jā.
Uz kurieni jūs mani vedat?
Jūs krēslā tiešām mirdzat, mana dārgā.
- Tagad ir 17.30. - Kataraktu pluss -
tās visam piešķir trīsuļojošu Holivudas zelta laikmeta mirdzumu.
Draņķis!
- Jums vajag pašam braukt? - Dzīves meklējumos nonākam tuvu nāvei.
Ko, tu... Tu apstaigāji visas Londonas Ketas Rīdas?
Nē, man bija atlases sistēma.
Bet ne pārāk laba. Vienai meitenei sabojāju batmicvu.
Kāpēc tagad?
Pēc tik ilga laika.
Man likās, ka līdz ar Bevas nāvi viņa atgriezīsies.
Bet, kad tas nenotika, sapratu - man viņa ir jāatrod.
- Džeisonam un Nikijai esi stāstījusi? - Nē. Nikija uztrauksies.
Tu jau zini, viņa vienmēr uztraucas.
To jāiemācās nemanīt. Kā dzīvojot pie šosejas.
Nē, nu jau tāpat viss. Es nevaru viņu atrast.
Ak, Princese. Nāc šurp.
Un ko varu darīt es?
DEJU KLUBS RIVOLI BALLES DEJAS
Prieks atkal redzēt, kungs. Kundze.
Atvainojiet, kungs. Jums jābūt žaketē.
Man nav.
Mums ir kluba žakete - pārāk vienkārši tērptiem apmeklētājiem.
Vai tagad tiešām izskatās labāk nekā pirms tam?
Jā.
- Jā. - Jā. Daudz labāk.
Daudz labāk.
Dāmas un kungi, vediet savus partnerus uz deju grīdu!
Nākamā deja ir kviksteps.
Paldies, draugs.
Prātīgi. Jā.
- Kviksteps nogurdina. - Ak tā?
Viņš ir jauks.
- Stāstīja anekdoti, izņirgājot vāciešus. - Jā, bet viņš ironizēja.
- Liekas, viņš piemiedza ar aci. - Skaidrs.
Džeis, viņam ir līdzi papēžu sargi. Uz randiņu ar nepazīstamu sievieti!
Tādas cerības! Tāda apņemšanās!
Agrāk randiņš bija notikums. Zini, otru cilvēku aplidoja.
Zini, kā ir ar to aplidošanu?
Katrs, kas tevi ir aplidojis, patiesībā ir mēģinājis tevi dabūt gultā.
- Nē. - Jā.
Īsta aplidošana ir tad, kad otram liec justies īpašam.
Es gaidu, kad...
Ko? Kas notika?
- Valsis! - Nu tad ej.
Viņa esot precēta.
- Paldies. - Lūdzu.
Jā! Tieši tā! Nevajag dzirdami nopūsties!
Tieši tā!
Kāpēc viņa tā dara?
- Jums ir ļoti sasvīdusi roka. - Tāpēc, ka esat to pārāk saspiedusi.
Ja jūs tā nesvīstu, man nebūtu jāspiež.
Izklausās pēc senā stāsta par vistu un olu, Silvij.
Skat, kā Džordžs vada.
Tik maiga dominance.
- Ziniet, viņš arī mīlējas tāpat, kā dejo. - Labi.
Kas ir?
Nekas.
- Ja tev kaut kas ir sakāms... - Brauksim mājās, labi?
Džordž?
Džordž? Mēs apstājāmies.
Patiešām. Vai esam mājās?
Nē. Es domāju, ka mēs salūzām.
Jā, tā gadās.
Vai viņš...
Es jums stāstīju savu teoriju par japāņiem?
Ei! Kāpēc tu neguli?
Viss labi? Ieslēgsim gaismu? Lai tumsa kļūst drusku draudzīgāka.
Kas ir "kritisks klimata stāvoklis"?
Kur tu to dzirdēji?
KO TU DARĪSI ŠAJĀ ZEMES DIENĀ?
Ja ieslēdz gaismu, tas kaitē dzīvniekiem.
Nē, es domāju, ka var.
Labi.
Paklausies.
Tev par tām lietām nav jāuztraucas.
Un pasaulē ir daudz cilvēku, kas ļoti cītīgi strādā,
- lai viss būtu labi. - Tu arī?
Mēs visi vairāk piedomāsim.
Kad sāksies plūdi, vai dzīvnieki noslīks?
Palasīsim grāmatu?
Jā? Paskatīsimies. Kas mums ir?
Kurš paņēma manu koku. Labi.
Vāvere, kura...
PĒDĒJAIS LEDUSLĀCIS
Labi.
Man paņemt Misis Tigiju-Vinklu?
Jā? Kaut ko no pirmskara laika? Jā? Labi.
Labi.
Es viens nevaru pastumt.
Viņam ir 76 gadi.
Es domāju, ka varbūt tu.
Nē, es ne. Es nosmērēšos.
Nu labi.
Lai notiek. Nu tad sēdēsim te visu nakti, jā?
Tev nāksies pabūt ar mani kopā. Piedod.
Tīrās šausmas.
Džordž, jūs varētu uz mirkli izslēgt savu dzirdes aparātu?
- Mums... Mums vajag parunāt. - Jā, lūdzu.
Tagad esat vieni, dārgā.
- Es tevi šovakar vispār neredzēju. - Es varbūt aizrāvos,
bet bija jauki pavadīt laiku ar cilvēku, kurš tiešām centās.
Cilvēki man saka, ka esmu skaists un apburošs, skaidrs?
Jā - tāpēc, ka esi garš un sievietes no tā mulst.
Un es cenšos.
Sēžot uz dīvāna, pagriezt galvu pa kreisi, Džeis, nav cenšanās.
Man likās, tev patīk omulīgi vakari mājās.
- Ko tu gribi teikt? - Jā, man patīk.
Skaidrs, ka patīk, bet...
Tā māja - tā... Agrāk mēs bijām tikai divi.
Tagad mēs tajā mājā esam citādi.
Mums ir jāiziet no mājas, lai atkal varam būt tikai divi.
Uz turieni, kur mēs esam īsti cilvēki un atceramies, ka otrs ir jāredz.
Es neesmu tikai fona mūzika, Džeis.
- Man vajag, lai tu mani redzi! - Tās frāzes Nikij, nu tiešām!
Labi.
Džordž? Džordž, jūs varat likt...
Baidos, ka esmu iejaucies jūsu dzīvē. Varbūt varu palīdzēt?
Nē, diez vai, draugs, bet paldies.
Ar savu Lindu es biju precējies 43 gadus. Varbūt es šo to tomēr zinu.
Kas ar Lindu notika, Džordž?
Es viņu zaudēju. Viņa nomira.
- Džordž, man ļoti žēl. - Izsaku līdzjūtību.
Kā jūs iepazināties?
Mēs iepazināmies pirms 13 gadiem.
Un...
pēc pirmā skūpsta es nodomāju: "Nu viss.
Tas ir pēdējais vīrietis, kuru redzēšu kailu."
Es tai laikā satikos ar citu,
tāpēc man nebija gluži tāpat.
Jā. Tā, Džeis, labi.
- Ja negribi... - Es ar viņu biju pārņemts, Džordž.
Pilnībā pārņemts.
Es par viņu gribēju zināt visu.
Gribēju zināt viņas asinsgrupu.
Vai paprikas garša viņai ir tāda pati kā man.
Gribēju zināt viņas sākumskolas klases izkārtojumu.
Un es aizvien esmu ar viņu pārņemts. Viņu visu.
Man pat patīk viņas sasodītais rokraksts.
Labi. Tā ir labāk.
Tā ir balva - ka tev ir kāds cilvēks, pret kuru būt mīļam.
Ir gan.
Bet es ne vienmēr atceros tevi ieraudzīt.
Tāpēc, ka...
tu tagad esi sajūta.
Kāda sajūta?
Kā silta gaisma.
Vai tagad palīdzēsi man pastumt to mašīnu?
Nē, nevaru. Es sabojāšu kleitu.
Atstāju klāt birku. Nesīšu atpakaļ.
Ko? Kāpēc?
Nu tāpēc, ka... Es jau to nekad vairs neuzvilkšu, ne?
Paskatīsimies.
Pag, nē, ko tu... Džeis!
Kāpēc tu tā izdarīji?
Mēs darīsim tā, lai tu to uzvelc. Labi?
Labi.
Nu nāc taču!
Tā.
- Gatavi? - Jā.
- Gatava? Viens, divi, trīs, aiziet. - Jā. Divi, trīs...
Nu! Nu re!
- Griez! - Labi!
Gatavi? Laižam!
Esam iekšā! Aiziet, aiziet, aiziet!
Tas ir kāds s... joks?
Labi! Vakariņas Serafina un tad - uz Rivoli balles dejām!
POLS
SVEIKA, BEVA. RĪTVAKARS PALIEK SPĒKĀ?
Ak nē.
SVEIKS, POL. GAIDU MŪSU TIKŠANOS
KRISS - DEIVS - GREIEMS - TIMS
Sasodīts, Beva!
PIEDODIET, VIŅA IR MIRUSI
ĀTRĀ ATBILDE DEIVAM
ĀTRĀ ATBILDE GREIEMAM
ĀTRĀ ATBILDE TIMAM
Neticami, ka Kārena viņiem uzbūvēja segu cietoksni.
Viņai nav ne jausmas, kas notiek ar pusaudžiem.
Ne vismazākās.
Tulkojis Imants Pakalnietis