Noah, før vi går i gang... De her vurderingsmøder...
- Opfølgningsmøder. - Opfølgning, ja. Opfølgningsmøder.
Det skal alle, ikke? De er vel ikke kun os?
Nej. Det skal alle.
- Okay. Ja. - Okay, godt. Det er godt.
Jeg tager min sagsbehandling alvorligt. Nå, Princess.
Ja... Princess, ja. Det går lidt op og ned i øjeblikket, ikke?
Jeg tror bare, at det er normale teenageting.
Jeg kan godt huske, da jeg var teenager. Jeg tudede over ingenting.
Man vokser fra det, ikke?
For det meste. Jeg græd faktisk tidligere.
Der var en rigtig fin altankasse, der tog fusen på mig.
De har ikke nogen have. De gør bare det, de kan.
- Det var en fin altankasse. - Okay. Og Tyler?
Han har det okay. Det med holdsport
hjælper ikke rigtigt, fordi han aldrig bliver valgt. Stakkel.
Jeg har mapper fyldt med adoptivbørn, der har det svært med holdsport.
Er det rigtigt?
Det er svært for dem at udmærke sig, mens de håndterer alle de forhold.
Ja, men han er heller ikke særlig god til fodbold.
Nå, undskyld mig. Jeg henter lige en mineralvand.
Fald ned.
Jeg har en idé, og jeg tror, at den er god.
- Så nu siger jeg det bare. - Okay.
- Jeg vil lave et fodboldhold. - Okay.
For Tyler og alle de andre børn i Noahs mappe, der ikke passer ind.
Adoption FC. Et hold, hvor alle får chancen.
Hvad synes du?
Det er en skøn idé.
- Er det? - Ja.
Jeg bliver vildt tændt, når du taler om marginaliserede børn.
- Jeg kan ellers godt lide den her café. - Ja.
40 FERNDELL ROAD, BRIGHTON 146 KILOMETER
Godt. Jeg smutter.
- Karen er her om fem minutter. - Okay.
Undskyld... Hvad var det nu, det her gik ud på?
Hun kører mig til Brighton, så jeg kan købe et bord, jeg fandt online,
som jeg kan upcycle... Du ved, gøre pænt og sælge videre.
Er der er ingen borde i London?
Det er virkelig pænt. Og det koster kun 40 pund.
Og for det bord er det...
Okay. Lad mig se.
Den vil ikke loade. Men det har altså potentiale.
- Ja? - Ja.
Det er ret klassisk.
Der er ben på...
- Ja. - ...og så er det fladt ovenpå.
Det lyder minsandten som et bord. Jeg vidste ikke, at du var til den slags.
Det er vigtigt at blive økonomisk selvforsynende.
Ja.
Må jeg så låne 40 pund?
Ej, det mener du ikke.
Hvad? Åh, jo. Freddy lavede den til mig.
- Alle de bedste trænere har en. - Godt så.
Nu har du styr på forventningerne, ikke?
Selvfølgelig. Jeg vil bare skabe et miljø, hvor de kan opbygge venskaber,
udleve deres potentiale og finde ægte glæde.
Okay.
Ja, du har helt styr på det med forventningerne, Jase.
Det her er Noahs mest udfordrende børn.
Det tager nok lidt tid at trænge igennem til dem.
Der er nok en årsag til, at de har haft det svært på de andre hold.
Ja, selvfølgelig. Men jeg føler bare, at jeg kan hjælpe.
Gøre en forskel i deres liv.
Jason, jeg så, at du har downloadet Dangerous Minds.
- Ja, fint. Det... - Jason.
Nu skal du høre efter, hvad jeg siger.
Jeg siger det som en, der er fyldt med kærlighed
til den person, du er...
Du er ikke Michelle Pfeiffer.
Og det vil jeg gerne høre dig sige.
- Jeg er ikke Michelle Pfeiffer. - Okay. Godt.
- Vi ses senere. - Farvel. Vi ses senere.
Jeg er Michelle Pfeiffer.
Nå, min mor har aflyst.
- Hvad? Hvorfor? - Hun har lige skrevet.
Katten sover i hendes skød,
og hun ville ikke rejse sig og forstyrre den.
Det er jo tydeligvis løgn. Ved du hvad?
Hun ved sikkert, at Karen er ude,
og så vil hun bruge spabadet. Seriøst.
Godt. Så har du en fridag.
- Forkæl dig selv. - Okay. Karen er her! Farvel!
- Godt. Vi ses. - Okay. Farvel, skat.
Seriøst.
Hvornår har du sidst gjort noget for dig selv uden børn?
Nej, jeg fik en mammografi i sidste uge.
- Nej. Noget rart. - Altså...
Noget selvomsorg. Kom nu.
- Gør det. Vi ses senere. - Okay.
- Kom så, mester! Kom så. - Farvel.
- Okay, jeg kommer. - Farvel!
- Farvel, mor.
- Er du sikker på det her? - Ja.
Det er en gammel adresse. Hun er der nok ikke engang.
Hun er min mor. Jeg er nødt til at prøve.
Nej. Jeg synes, at vi skal fortælle det til Nikki.
Ikke endnu. Vi har talt om det her. Hun bliver ked af det.
- Ja, men... - Jeg gør det uanset hvad.
Jeg må vide det.
Så enten kan du tage med mig som en ansvarlig voksen,
eller også tager jeg toget alene.
Og måske drikker jeg alkohol, fordi jeg er nervøs,
og så ankommer jeg til Brighton, der er berømt for sit moralske fordærv,
og banker på en dør, hvor der kan være en narkobule.
Okay, fint.
Men hvis du finder hende, så fortæller du det til Nikki.
Og når du gør det, har jeg ikke været indblandet.
Slap af. Okay? Det skal nok gå.
Åh gud!
- Hej. - Hvad laver du?
Min aftale blev aflyst, så jeg tænkte, at jeg ville tage med på udflugt.
Er du sikker? Det bliver ret kedeligt.
- Ja. Ja. - Ja.
- Det bliver ret kedeligt, Nikki. - Det er okay. Cola light eller Fanta?
- Fanta. - Åh gud. Den er til dig.
- Værsgo, Karen. - Tak.
Det gør ikke noget, vel? At jeg tager med?
Nej, hvorfor dog ikke? Hvad siger du?
- Nej, jeg kan ikke komme på noget. - Okay.
Nå, kom nu. Udflugt!
Hurra. Udflugt.
Godt.
- Hej, Freddy... - Nej.
Jason sagde, at du planlægger at ro over Atlanten.
- Ja. - Så får du brug for en træner.
Jeg var en af de bedste roere ved landets bedste rouniversitet.
- Hvor? Hvad? Oxford? - Oxford? Oxford?
Godt, Vinden i piletræerne. Lad os pakke en picnickurv
og tage en lille tur ned til Grævling for at få kage og ingefærøl.
Jeg troede, at du ville tværs over havet. Du får brug for en Portsmouth-mand.
Floderne er vilde dernede.
Og hvis du ikke tror, at det kan ses, så er du vanvittig.
Hver eneste Portsmouth-mand ved, hvordan det er
at overvinde en af livets største udfordringer:
At være nødt til at tage til Portsmouth. Tag din jakke. Vi skal ned til vandet.
Kom så! Floden venter, makker.
Okay, okay, okay. Velkommen.
- Hvem har vi her? Michael? - Yo.
- Max, Kelly. - Her.
- Sam. - Her.
Theo og Tyler.
Bum. Sammen er vi Camden-sprutterne.
Vi er åbne for andre forslag, og...
- Navnet er valgt. Ja. - Er det registreret?
Jeg får at vide, at alt er registreret hos kommunen, så det bliver navnet.
Jeg hader, når folk kommer tæt på.
Noteret.
Hør her. Før vi går i gang med vores første kamp,
vil jeg tale lidt med jer om ordet "ukuelighed".
Er der nogen, der ved, hvad det betyder?
At du har et stort hoved!
- Nej, det betyder det ikke. - Hold kæft, kæmpehoved.
- Godt. Ved I hvad? - Lad det ligge, ellers hepper de det.
I er her, fordi ingen andre hold vil have jer.
De vil sætte mærkater på jer. Det har I oplevet hele jeres liv, ikke?
De vil gerne sige, at I har oppositionel adfærdsforstyrrelse.
Hold kæft. Nej, jeg har ikke!
Eller at I er besværlige,
uregerlige, dysfunktionelle, underlige.
Men ved I, hvad jeg siger til det?
Ved I, hvad jeg siger til det? Jeg var ikke færdig.
Det var en rejse, og jeg nåede ikke i mål! Så det må ikke synke ind på nogen måde.
Okay. Så jeg har arbejdet på opstillingen.
Jeg kan ikke se nogen huller. Hvad siger du?
- Seks spillere, ikke? - Jo.
- Du har skrevet Max på to gange. - Okay.
- Skal jeg have trøjen på? - Ja. Dine initialer står på den.
Alle trænere har sådan nogen.
Det ser ud, som jeg arbejder for Automobile Association.
- Folk vil bede mig reparere deres biler. - Vi ser godt ud. Tro mig.
Må jeg ødelægge den?
Okay. Nej, lad være med det. Lad være med...
Skal vi lytte til lidt musik?
Det kan vi ikke. Farfars lydbog sidder fast i den,
og den vil ikke spille andet.
- Skrev ham fyren til dig? - Hvad?
Du sagde, at fyren ville skrive, hvis bordet blev solgt.
Du må hellere tjekke,
for måske er bordet solgt, og så skal vi ikke tage af sted.
Nej, nej. Det er okay. Det er der stadig.
- Er du sikker? - Ja, Karen. Jeg er sikker.
Hvilken lydbog var det?
Den sølvgrå ildprøve. Mand mod vand. Den klassiske kamp.
Hvordan kan nogen ikke elske den her sportsgren?
De stakkels halvdøde idioter.
Okay, sig frem. Hvordan er dit træningsskema?
En masse spurter på den lokale løbebane.
På tværs til at starte med, men vi bygger på derfra.
Okay. Og hvad med romaskinen?
- Ja, en masse femkilometersessioner. - Godt.
- Godt. Og hvad er din rekord? - Omkring to kilometer.
Okay. Godt, har du ændret din kost? Hvad fik du til morgenmad?
Til morgen fik jeg...
Nogle dejlige scones med en udmærket blåbærkompot.
Scott, nej. Du bør spise 20 æggehvider om dagen.
- Jeg... Tyve? - Ja, for at få protein.
Hør her. Bare... Vis mig din teknik.
Ja. Godt...
- Og så videre. - Ja, okay.
Scott...
Er du helt sikker på det her? Det er jo Atlanterhavet.
Jeg ved, hvad du tænker. Det er et lidt lille ocean.
I hvert fald sammenlignet med Stillehavet. Et kujonocean, kunne man sige.
Men jeg går til det med ydmyghed.
Vi begynder med Atlanterhavet, og så ser vi, hvordan det går.
Det er 5000 km.
Så må jeg hellere komme i gang. Polerne er ved at smelte.
Der er mere hav næste år.
Kapitel fem.
En overset årsag
til Amerikas indblanding i krigen var sænkningen af RMS Lusitania.
Det var en katastrofe, der udsprang af tragisk bedrag.
Det begyndte ikke særlig godt,
men man ignorerede flere advarsler, der kunne have afværget, at rejsen
endte som en fatal katastrofe.
Skal jeg prutte om prisen, når vi går ind?
- Hvad? Du skal ikke gå med ind. - Jeg bliver ikke i bilen.
Jeg er virkelig god til det.
Nok fordi jeg altid ligner en på grådens rand.
Det gør folk lidt nervøse.
Ved du hvad? Jeg er faktisk ved at fortryde det bord.
- Seriøst? - Ja.
Jeg tror bare, at borde godt kunne være lidt af boble. En dille.
Det var jeg også bekymret for.
Jeg vil ikke sidde fast i borde, når alle andre er i gang med NFT'er.
- Ja. - Er du sikker?
Hm.
Kan vi ikke bare købe pomfritter?
Så. Det er bare et bord.
Hvorfor bliver du så oprevet?
Det er vist lydbogen, der påvirker os.
De var så unge.
Åh, gudskelov. Jeg troede, at det kun var mig.
Utrolig redning.
Okay, folkens. Op igen. Der er stadig meget af spille for.
Fem-nul er en farlig føring i fodbold.
De er ved at blive trætte. Se lige. De er udkørte.
Det tærer på dem at huje sådan.
- Må jeg tale med dig? - Ja.
Vi slog plat eller krone. Den mønt vil jeg gerne have tilbage.
Max!
Jeg har kun kort.
Husk, vi bruger lodret position! Så skiv årerne gennem afviklingen.
Jeg vil se lodret position og fremdrift!
- Ja. - Ingen lodret position og fremdrift.
Jeg kigger, men jeg ser det ikke!
Skiv, lodret. Skiv... Okay.
- Du mister kontrollen. - Det ved jeg.
Du koncentrerer dig ikke!
Vent.
- Nej, den er væk. - Nej, jeg kan godt.
Det her er Atlanterhavet.
Det blæser 40 sekundmeter. Den åre er allerede i Portugal.
Og du kan godt droppe at svømme efter den.
Ja, altså... Det gør jeg heller ikke.
- Ja, godt. - Jeg kan ikke svømme.
Det behøver jeg jo ikke, vel? Jeg sidder jo i båden.
Kan vi tage hjem nu? Er vi færdige med udflugtstingene?
Ja. Det har ikke rigtig været
den fulde Thelma og Louise- oplevelse, jeg havde håbet på.
Ville du flygte og blive jagtet af politiet?
Lidt.
Okay. Er du sikker på, at du ikke vil have det bord?
Det er en skam at være kørt så langt. Er du slet ikke lidt nysgerrig?
Jeg har det fint med det bord, jeg har.
Jeg har ikke brug for et mere.
- Jeg... - Jeg blæste det op til noget stort.
- Hvad, hvis det ikke lever op til det? - Hvad, hvis det er pænere?
Du ved det ikke, medmindre du prøver.
Man fortryder de ting, man ikke gjorde. Ikke de ting, man gjorde.
Det siger jeg altid.
- Okay. - Princess...
Jeg kan ikke leve mig med selv, hvis jeg ikke gør det.
- Hvis jeg venter, kan bordet være væk. - Godt.
Jeg må sige, at jeg er virkelig spændt på at se det bord.
Tag den, målmand! Vågn op!
Uheldigt. Uheldigt. Tydeligvis.
Okay, okay, okay. Godt arbejde. Helt bestemt.
Otte-nul smigrer dem virkelig. Men det afspejler slet ikke kampen.
Seks heldige friløbere og to offsides.
Tak, fordi du kom. Godt gået. Et par gode redninger.
Undskyld. Har du nogle startkabler? Batteriet er dødt.
Jeg er chef for strategiplanlægningen i Haringey kommune.
Fint. Jeg ser på det.
- Kom. - Tak.
Det er jeg ked af. Det gik ikke så godt.
- Jeg var vild med det. - Var du?
Ja. Jeg var ikke den dårligste.
Så stort og rundt, at det ikke kan være sundt.
- Jasons hoved, Jasons hoved! - Okay. Ja.
- Godt gået. Godt. - Så stort og rundt...
- Godt. - ...at det ikke kan være sundt.
Jasons hoved, Jasons hoved!
Hovedet tilbage. Maven op.
Sådan. Og spark med strakte ben.
Ja. Ja. Kom så. Ja.
Ja... Hov, hov, hov.
Okay, okay. Er du okay? Du er okay.
- Kom tilbage. Sådan. - Jeg kan ikke lide det.
Lad mig trække dig op. Okay.
Åh gud.
- Skal jeg ikke gå med ind? - Nej! Nej, du må ikke gå med.
Det er helt fint. Det gør ikke noget.
Vi har brug for forsyninger.
Til turen tilbage. Det er jo en udflugt, ikke?
Åh, ja. Okay, fint.
- Okay, hvad vil vi have? Ja. - Hvad vil vi have?
- Cola light. - Hm.
Fanta, popcorn.
- Sødt og salt. - Pistacienødder uden skaller.
- Okay. - Ja. Vådservietter.
Godt... Vent, vent. Jeg skriver det ned.
Okay. Pistacienødder uden skaller. Hm.
Okay.
Hej. Jeg hedder Princess. Hej.
Hej. Jeg hedder Princess. Hej, jeg hedder...
- Undskyld, hvem er du? - Er Kat her?
- Kat? - Kat Reid?
Nej, hun er lige gået. Hun gik ud for at handle.
Ved du, hvornår hun kommer tilbage?
Hvad er klokken nu? Den er tre, og hun skred i 2018.
- Så... - Skred hun?
Det begynder at se sådan ud, ja.
Men det er også svært at finde noget i det supermarked.
Okay. Måske et langskud. Har I en delikatesseafdeling?
- Vi har skinke. - Skinke?
- Er du Shushs datter? - Hvem?
- Folk kaldte hende Shush. - Hvorfor?
Nok fordi hun talte meget.
Klart.
Ved du, hvor hun tog hen?
Aner det ikke. Til udlandet, har jeg hørt. Måske.
Kan du fortælle, hvordan hun er?
Hun er ligesom solen.
Når hun skinner på en, er det sådan... Wow.
Man kan ikke forestille sig livet uden.
Og så en dag er den væk, fordi det ikke er ens tur mere.
Så skinner den på en anden.
Okay.
Det er jeg ked af.
- Jeg må hellere gå. - Hvis du finder hende,
så sig, at hendes fisk er død.
Det er den ikke, men bare sig det.
Okay.
Hvad skete der?
Jeg bliver nødt til at fortælle, at du leder efter din mor.
Nej, lad være.
- Princess, hun... - Nej, Karen.
Fint.
Jeg fik næsten det hele.
De havde nu ingen spirede hørfrø.
Hvad er der galt?
Hvor er bordet?
- Nikki... - Det var der ikke. Det var solgt.
Hvad mener du?
Der er så meget gang i markedet. De bliver åbenbart revet væk.
Kan vi køre hjem nu?
Det kan han da ikke. Vi er kørt den lange vej.
- Hvad laver du? - Undskyld, men det holder ikke.
Karen, gør noget.
- Hvad? - Det ved jeg ikke. Et eller andet!
Noget andet!
Nikki! Nikki! Nikki!
Undskyld mig.
Åh nej.
Åh gud.
Nikki, jeg kan forklare det.
- Jeg tager et bord. - Hvad?
Jeg tager et bord,
og han ringer formentlig til politiet. Kom så.
Hvad? Hvad...
Så er det nu, Karen!
Se hende lige. Kan du ikke se, at hun vil gøre alt for dig?
Du er nødt til at sige det. Hun vil forstå det.
Det gør jeg. Men lad mig gøre det, når jeg vil.
Jeg vidste ikke,
hvilken stil du kan lide, så jeg tog det første, jeg kunne finde.
- Nikki. - Jeg stak ham 40 pund,
og der faldt en læbepomade ud af min lomme.
Det er faktisk en ret god handel.
Pis.
Vi bliver fanget. Kom så, Karen. Skynd dig.
Jeg ved det! Jeg prøver at få min sele på!
- Skynd dig! - Åh gud!
Kapitel 11.
Mod alle odds overlevede nogle af dem og vendte hjem...
Det er flot. Ja.
- Jeg prøvede at give det lidt karakter. - Ja. Det har du også.
Ja. Jeg kan godt lide, at det er iøjnefaldende.
Selvom man forsøger at kigge væk, kan man...
Jeg kan gøre det på nogle af jeres ting.
- Nej. Nej, nej, nej. - Nej. Nej.
Nej, fokusér du på din virksomhed.
- Okay. - Hvad skal det koste?
120. Det er unikt.
Ja. Jeg giver dig de 40 pund, når jeg sælger det.
Ellers kan du bare beholde bordet.
Skønt.
Kort efter lød der endnu en eksplosion
fra Lusitanias skrog, hvor torpedoen havde ramt.
Skibet begyndte hurtigt at synke.
SPÆNDENDE NYT UPCYCLE-BORD 120 PUND
0 VISNINGER 0 BUD
Max er på to gange.
Tekster af: Helle Virenfeldt Smith