NAVŽDY V NAŠICH SRDCÍCH KVĚTINÁŘSTVÍ ŠEŘÍK A TRN
Šeřík a trn.
Dobrý den. Potřebovala bych něco ověřit.
Nedávno jsem na pohřeb objednala květiny, ale nedorazily.
To mě mrzí.
Jo. Jsem moc zklamaná.
Máme vám poslat další?
Pro případ, že umře znovu?
Ne. Spíš si říkám, jestli jste obdrželi moji platbu.
Přestěhovala jsem se. Můžete zkontrolovat adresu?
Ano, jistě.
A jméno?
Kat. Kat Reidová.
Tady. Mám vás tu.
Výborně. Jakou tam máte adresu?
Pardon, jak se to píše?
Teda, já to vím. Jen pro kontrolu, že to máte správně.
C-A-R-T-O-I...
Mallorca?
Už zase.
Slova „dům pro panenky“ mají být hned nahoře.
Tohle fakt dělají schválně, Tylere.
- Vrátím to. - Je malinkatá.
Nic se do ní nevejde.
Haló?
Něco není v pořádku. Nechytá signál.
Ty sis hrála s termostatem?
Ne, nehrála.
- Už jsem ti říkal, že si nemáš... - Jo. Dostals mě.
Jak odejdeš, hned si hraju s termostatem.
Nesmím, ale nemůžu si pomoct, neodolám mu.
Někdy si pozvu kamarády.
Nemůžeme se od toho termostatu odtrhnout.
Je pěkné, že mají zájem.
S Jasem se ozveme. Dobře. Díky.
Tak jo. Nashle. Jistě. To byl Noah.
Máme si promluvit s lidmi, co uvažují o adopci.
- Jo. - Kdy?
Dnes odpoledne.
Vypadl mu jiný pár. Nebyli jsme první volba.
- Co jsi tak negativní? - Do telefonu řekl: „Dobrý den, Emily.“
- Tak... - Dobře. Asi máš pravdu.
Nevím, jestli jsem způsobilá někomu radit.
Udělej to. Půjde ti to.
- Vážně? - Jasně.
Jste skvělí rodiče. Vaše rady můžou lidem pomoct.
Díky.
- Tak jo, ahoj. - Ahoj.
Ty změny nálad jsou síla.
- Jsi moc přísná. - Cože?
Nesmíš ji brát tak vážně.
Třeba když tě napadne medvěd...
- Jo. - ...máš ochabnout, no ne?
- Jasně. - Poddat se tomu.
S ní na to musíš stejně. Takhle.
- Poddat se. - Dost.
Nemůžeš Karen odblokovat? Zase mi poslala zprávu pro tebe.
- Umírá? - Ne, neumírá.
Tak mě to nezajímá. Pokud neumírá, je pro mě mrtvá.
Dobře.
Tak co, Vicu?
Těšíš se na rande? Co plánuješ?
Asi ho zruším.
Cože? Ne. Proč?
Není to pro mě.
Neumím mluvit s lidmi, a s ženami mi to jde ještě hůř.
Vicu, jsou důležitější věci než oprava našeho termostatu
a případně i poličky v koupelně.
Víš co? Hele, co si oblečeš?
Co tím myslíš?
Co si koupit něco novýho?
Třeba pěkný nový boty. Ženy si bot všímají.
Ne, nové boty si nekoupím.
Je mi 77. Neunosil bych je. Může to se mnou seknout.
Ježíši, Vicu.
Jaké boty se líbí Jasonovi?
Můžu si je koupit o číslo větší, a až umřu, zdědí je.
No jo. To by mu bylo útěchou.
Jo.
Tak jo. Uvidíme se pak.
Snad ano.
Scotte. Honem. Dělej.
Bože, tohle je... Moment.
Snad ti nedošel dech. Ani jsme nezačali.
- Je tam hodně schodů. - Není, chlape.
Ne, pokud tady Dorothy nebere steroidy.
Začínám vážně pochybovat, jestli to dokážu.
Vařil jsem rizoto a ještě mě bolí paže.
Nevím, jestli dokážu veslovat přes oceán.
Asi máš pravdu.
Kdy ti to došlo?
Ty schody nebyly součást tréninku.
Jsou to jen schody vedoucí k veslařskýmu centru.
- A proč jsi s hodinkama křičel „dělej“? - Protože jsi šel pozdě.
Tohle je šílený.
Je to šílený. Musím to utnout. Teda, já...
Mohl bych umřít.
Spíš je to jistý, chlape.
Ahoj tati.
Černé, nebo hnědé boty?
- Co? - Jaké máš raději?
Černé, nebo hnědé?
Asi hnědé.
A jakou máš velikost límečku?
Co já vím. Dvacet?
To je moc.
O co jde?
Tati, co...
Tati?
Vezmu si tyhle a o číslo větší košili.
Tak jo. Budeme odpovídat naprosto upřímně.
Pomůžeme jim, jen když přiznáme své chyby.
A tím nemyslím přehnanou lásku, ale opravdové chyby.
Třeba tehdy, když jsme dvěma dětem s traumaty pustili Bambiho.
Nebo jaks Tylera nevyzvedl z přespávačky a on myslel, že ho zas adoptovali.
- Dobře. Budeme mluvit i o tvých chybách? - Jo, jistě.
- Když bude čas. - Nikki, díky, že jste přišli.
Dobrý den.
Ahoj tati.
Nosil bys vestu?
Cože? Ne. Proč?
To je škoda.
Proč se mě na tohle ptáš?
Tati? Proč...
A zavěsil.
LONDÝN – MALLORCA
DEBETNÍ KARTA NIKKI NEWMANOVÁ
Bude to velmi neformální.
Půjde o váš vhled do situace. Nemusíte to nijak filtrovat.
- Ať vědí, že to není snadné. - Dobře.
Jase zažil obtíže, o které se rád podělí.
No... Teda...
Už přišli ostatní.
Zaplatil jsem.
Tak jo.
- Ben a Denise? - Znáte se?
Jo, známe.
Jsou to ti nejhorší lidé na celém světě.
Nik. Před námi žili Princezna a Tyler u nich.
Měli domek na stromě. Složitá situace.
No, oni o té zkušenosti mluví jen pozitivně.
- Pardon. - Jo. Nikki...
- Zkrátka ty problematické vrátí a je to. - Nedělej to.
Ahojky Jasone.
Bene. Denise.
Jasone. Nikki.
Denise. Bene.
Nikki.
Noahu.
Byli jsme rádi, že taky dorazíte.
Báli jsme se, že nebudeme mít o čem mluvit.
U nás to jde jako po másle. Dobře, že to uslyší i z druhé strany.
Tak se půjdeme nachystat?
Jo.
- Tak jo. - Co je?
Na upřímnost se vykašleme. Ani jedno špatný slovo o našich dětech.
Budou odcházet s vědomím, jak úžasní Princezna a Tyler jsou.
Tuhle debatu vyhrajeme.
Nikki. Nik.
UVAŽUJETE O ADOPCI? DNES ZÍSKÁTE ODPOVĚDI
- Zdravím. - Dobrý den.
Já jsem Vic.
Máte rozbitý zvonek.
Vítejte na našem povídání o adopci.
Denise, začneme vámi?
Takže, Lulu jsme adoptovali před pěti lety a musím říct, že jsme jí okouzlení.
Jo, my také.
Je to požehnání.
Jo, totéž. Máme stejný pocit.
Má tolik různých vášní. Hudbu, psaní, tanec.
Princezna taky.
Tyler miluje fonty.
Druhy písma.
Fonty on miluje, i když Helvetica ho moc nenadchla.
Jestli chceš vidět vášeň, Denise, ukaž mu plakát v Helvetice.
O čem to mluví? No fakt.
A má výborné studijní výsledky.
Školu dokončí o rok dřív.
No, Princezna má Nissan Micru.
Tak dobře.
Snad si můžeme promluvit o těžkostech, kterým jste čelili.
Jasone, říkal jste, že bylo zprvu těžké stanovit řád.
- Jo... - Tak jo.
Vážně?
Jo. No, zpočátku to nebylo snadné, víte,
asi první hodinu až dvě.
Ale potom už to byla opravdu hračka.
Jistě.
To je od vás moc milé.
Co Paul zemřel, pár věcí tu zůstává nedodělaných.
Je vám velká košile.
Jo. Syn má široká ramena.
Jednou bude jeho.
- Díky. - Jo. Už je to dobré.
Dobře. Tak já půjdu.
Nedal byste si šálek čaje?
- Určitě? - Jste tu už hodinu.
Měl byste jít dál.
Byla by to hezká změna. Poslední dobou moc návštěvy nemívám.
Jak to víte? Nezvonilo vám to.
Možná jste velmi populární žena s rozbitým zvonkem.
Tak se podíváme, co tu ještě máte nedodělané.
Pane Filberte. Dobrý den. Můžete na chvíli dovnitř? Jen na slovíčko.
Jde o ten Karenin mail o omezené rychlosti u školy?
Toho svého tónu moc lituje.
Ne. Někdo vás chce vidět.
HRDINA SCOTT!
DĚKUJEME, SCOTTE
NÁŠ HRDINA!
SCOTT PŘES ATLANTIK
Stevie nám řekla o té cestě přes Atlantik a rodiče vybrali nějaké peníze.
JEN PĚT SET DVACET LIBER
Stevie to řekla?
Jo. Neustále o vás mluví a pár lidí vidělo ten článek.
OTEC HRDINA BOJUJE SE STOUPAJÍCÍ HLADINOU MOŘÍ
Na, tati.
TÁTA
Co rád děláš ve volném čase?
Cože?
Ptám se, co rád děláš ve volném čase.
Rád čtu.
Vicu!
Nechceš se posadit a popovídat si?
...biologické matky o ně nepečují.
O mláďata se starají starší sourozenci.
Jakmile dosáhnou tří let...
PASY
Teď je na zodpovědnosti starších ptáků ochránit ty mladší...
Budu u sebe.
Tak jo.
Tento neobvykle malý vrh nemá zrovna nejlepší šance.
Mám tě ráda.
...sám je zranitelný vůči útokům.
Naučil se převzít zodpovědnost...
Už si ten chránič můžeš sundat.
Tak dobře.
Máš pěknou tvář.
Takže...
výborně.
Děkuju.
Je divné zase se do tohohle pouštět.
Cítím se nesvá.
Já se rozptyluju opravami.
A jediná věc, co nedokážeš opravit, je tvé zlomené srdce?
Ne, bubnové sušičky mi taky moc nejdou.
Tak jo. Na izolaci té střechy od kůlny...
Postavím na čaj.
No, není to bez zádrhelů.
Nedávno jsme přišli domů a v lednici byla dvě načatá másla.
Nejsme dokonalí.
A máme tu otázky publika.
DĚKUJEME, ŽE JSTE SI VYBRALI AIR ESPAÑA
- Nikki, první je o důvěře. - Pardon. Moment.
Princezno, uděláš mi popcorn?
Princezno?
O dítě jsme se pokoušeli dlouho,
ale bylo to vážně neproveditelné.
Nikdo si to neužíval, já už vůbec ne.
A pro ni to bylo velmi těžké.
Setkala se s tolika lidmi, ale bez úspěchu.
Bylo to pro ni tak dlouho nepříjemné, že si v jednu chvíli řeknete:
„Ne. Tohle je hrůza.
Já už to dělat nebudu.“
A tak jsme s tím skončili.
Nic proti Denise. Je jedna z nejlepších, se kterými jsem...
Dobrý den. Jo, někdo asi platí mojí kartou.
Jo, let na Mallorku.
No, já jsem si let na Mallorku nerezervovala.
Pardon. To...
PRINCEZNA PROMIŇ, MUSÍM JI NAJÍT
A tak jsme se obrátili na Noaha.
A faktem je, že to zvládl na jedničku.
- Musíme jít. - Cože?
Ještě máme otázky.
Už jsme řekli vše.
Není to zas tak těžké.
I největší blbec, co znáte, má děti.
Moc nad tím nedumejte.
Nashle.
- Mikrofon. - Pardon.
Tak to ukončíme.
Řekni Vicovi, že hned dorazíme. Jo. Čau.
Lokalizoval jsem její telefon. Jede na letiště.
Na Mallorku se létá z trojky.
Moment, Nik. Odlétá to v 19:20.
- Metrem to nestihneme. - Musíme ji zastavit. Co teď?
Je na konferenci a to se prý počítá jako den v kanceláři.
To ani náhodou.
Fakt moc děkujeme.
Nemáte zač. Máme to po cestě.
Kam poletíte?
- Paříž. - Belgie.
Do Belgie s mezipřistáním v Paříži.
- Jo. Pěkný. - Belgie by mě nenapadla.
No jo. Vždycky jsem tam chtěla.
Je to můj sen. Chtěla bych vidět ty...
Dlaždice.
A ty sendviče.
Bez zavazadel?
Jo, je to na poslední chvíli.
- Jo. - Jo.
Jak dostanu chuť na vafle, Bene, nic mě nezastaví.
Kde jste ubytovaní?
Kerplunken.
- Kerplunken. Jo. - Jo.
Budeme v Kerplunkenu.
Jo, musíme dojet do Kerplunkenu.
Mrkneme na dlaždice, dáme si sendviče.
Nemůžu se dočkat.
Tady Princezna. Zanechte...
Nebere to.
Máme nějaký plán?
Odvezeme ji domů a utneme to.
Jo. Ale když to uděláme, už nám nic nepoví a nebude nám důvěřovat.
Jo, když ztratíme důvěru té hory polštářů ve tvaru naší dcery, bude to hrůza.
Dobrý?
Jo.
Hele, jen chce odpovědi.
Žádný nenajde.
I to je odpověď.
Dobře.
Zaútočíme na A406, přátelé.
Jedeme.
ODLETY
19:20 MALLORCA VÝCHOD 12
PROBÍHÁ NÁSTUP
Opravdu moc děkujeme. Kdybychom pro vás mohli něco udělat...
No, ve sklípku v ulici Montorgueil prodávají
- výborné Côte de Brouilly, tak... - Jo.
No...
Je to úplně na druhé straně.
Počkej, Nik.
Tady se neběhá. Budou nás vyslýchat.
Nevidím ji.
Tamhle je! Princezno!
- Promiňte. - Promiňte.
Kam zmizela?
To je dobrý.
Je to dobrý.
Jaký jsi měla plán, zlato?
Chtěla jsem najít mámu.
Musím jí položit pár otázek.
Ale šla jsem špatně, protože šipka nahoru někdy znamená nahoru a jindy rovně,
což je fakt divný.
Stála jsem ve špatný frontě a lidi na mě byli děsně hnusný.
V životě je všechno o tolik těžší než v televizi.
A sekuriťák na mě furt zíral.
Tak jsem zívala a byla v klidu, jako že nic neplánuju,
ale on na mě zíral dál, nehledě na moje zívání.
Spíš se to zhoršilo. A potom jsem si koupila velký Toblerone.
A pak jste dorazili.
Je Tyler v pořádku?
Jo, dobrý. Je s vaším dědou.
Tak jo.
A na copak ses jí chtěla zeptat?
Mám celej seznam.
Je z obou stran.
Hele, co kdybychom jí napsali?
Ne. Když jí napíšu, zase uteče. Musím tam hned jet.
Poslyš, slibuju, že ti pomůžeme,
ale do Španělska sama nepoletíš.
Promiň. To nepůjde.
Mám vaše pasy, abyste mě nesledovali, a platila jsem tvojí kreditkou.
To nevadí.
Aspoň nebudu kupovat malý nábytek.
- Stalo se to zase? - Jo.
Ale je to v pořádku, já na něj objednal malý kontejner.
Moc mě to mrzí.
To je dobrý. Možná nám za tu letenku vrátí peníze.
Dobře.
Pojď sem.
Děkuju.
PROČ JSI MĚ POJMENOVALA PRINCEZNA?
Dobrý den. Co potřebujete?
Nebo třeba čokoládu.
Kde je? Nevidím ji.
Já nevím.
Čau. Kde jsi? Nevidím tě.
Je z obou stran.
- Co? - Zaslouží si odpovědi.
Nepřestane s tím, a pustit ji nemůžeme.
Poletím tam místo ní.
- Koupila jsem letenku. - Co to povídáš?
- To je vtip? - Čau. Chtějí můj mobil.
Nikki...
- Asi jsem udělala velkou chybu. - Já taky.
Pardon.
ZPĚTNÁ VAZBA NA KONFERENCI O ADOPCI
- Dáte si něco? - Dáte si něco?
Dáte si něco?
Jaký máte alkohol?
Máme červené a bílé víno a tradiční vodku,
gin s tonikem a řadu řemeslných piv.
Výborně.
Dám si to všechno
a nějaké oříšky.
Překlad titulků: Veronika Ageiwa