СКОТТ АТЛАНТИЧНИЙ
Доброго ранку.
Сьогодні я вирушу через Атлантику на веслах.
Ого. Удачі.
Боже, знов сезон почався.
Знов не буде де паркуватися.
Отже,
«початок» о 12:00,
і ми ледь устигнемо повернутися на гру.
Тому щойно він передумає – біжимо в машину.
Остання гра сезону. Нервуєшся?
Трохи нервуюся. Так.
Та якщо цього разу не отримаємо жовту картку – більше не будемо
лідерами по штрафних очках.
І це буде четвертий підряд матч без бійки.
А минулої суботи був перший матч,
коли суддя не ховався в машині після першого тайму.
Чесно:
я дуже пишаюся цією командою.
Складімо атлантично-веслувальний дорожній плейліст.
Так.
Нам залишилося чотири хвилини.
Нічого. Найприємніше саме складання.
- Біллі Оушен. - «Сиджу на пірсі в бухті».
- Так. - «Піднімай вітрила».
Не підходить, бо вона про вітрила, а не про весла.
- «The Cure»! Так! - А вони тут до чого?
Бо вони – гурт нової хвилі, а хвилі – це про океан.
«Сім'я з маяка».
Так! Класний вибір.
Тобі вже прислали результати іспитів?
Ні.
Не знаю, чи вже перевірили.
«Серфінг у США».
Не той океан. Джейсе, якщо не поставишся до цього серйозно...
ШКОЛА «КІНҐСБРУК» РЕЗУЛЬТАТИ ЗНО
...вкину тебе в море.
Ви надто святково вдяглися.
Мене вперше запросили на запуск човна.
Ніякий це не запуск.
Перестаньте сприймати це всерйоз.
Скотт трохи поб'є веслами об воду в надувному човні – й усе.
Перед тим, як кашляти, мій п'ятдесятирічний чоловік сідає прямо,
щоб не потягти спину. Він точно не попливе через Атлантику.
Я принесла шампанське й плакат.
Знаєте,
якби люди щоразу не малювали плакати,
може, інші б перестали плавати через океан.
А ще я знайшла квитки, які він купив для нас на концерт
Еда Ширана, що відбудеться у Вемблі у вересні.
Він не збирається ні в яку Атлантику. Це точно.
Доброго ранку.
Що це він тут улаштував?
То в тебе є зайвий квиток на Еда Ширана?
КЕМДЕН-ЛОК
CТВОРИТИ СІМ'Ю
Вініл забракували, тому...
Вибач, Фредді. Вибач.
Іди сюди.
Скотте, хто всі ці люди?
Їх найняли мої американські спонсори. Вони все підготують.
- У тебе є американські спонсори? - Так, є.
Дуже зручно бути на вісім годин попереду.
Люди ще не сплять, коли мені сняться кошмари.
Ти не думаєш, що нічні кошмари – знак,
що ти зайшов надто далеко?
Без кошмарів ще ніхто нічого не досягав.
Скотте, перестань.
Тобто,
я визнаю: ти зайшов далі, ніж багато інших, але...
Усі знають, що насправді ти не попливеш.
Вибач, та мушу не погодитися. Я подумки вже в океані.
У мене є щось для тебе.
Я пропущу твій день народження,
тому хочу віддати їх тобі зараз.
ЕД ШИРАН
Може, підеш з Ніккі?
Мабуть, пора вже з нею помиритися
чи хоча б зменшити градус драми.
Це не драма. Я просто з нею не розмовляю.
Я подумав, що вона буде тобі потрібна, поки я плаваю.
Скотте...
Гей.
Що ти накоїв?
Ти мав два-три тижні його потренувати,
а потім, як завжди, втратити інтерес.
Що я можу сказати? Я дорослішаю.
Це дуже дратує. І через це, ймовірно, загине мій свояк.
Власне, він мене надихнув вийти за межі того, що я вважав можливим.
Чорт забирай... І ти... І ти теж.
Що? Ні.
Я запросив на побачення тренерку з пілатесу.
Відмовилася. Зате тепер я не мушу тренуватися.
- Ясно. - Донесу сам.
Мабуть, не сам.
ПРОФІНАНСУЙТЕ ЙОГО
Зачекай, друже. Я тобі допоможу.
Усе добре. Я...
Він не пропаде.
Ні.
Це ще одна твоя подруга?
У моїй віковій категорії на одного чоловіка п'ять жінок,
головне – подужати вдягтися й не ходити під себе.
А з жінками з будинків для літніх
можна дозволити собі багато що.
Як помилюся – перепрошу.
Подивіться. Гарно.
Принцесо, ще нема результатів іспитів?
Ні. Я ж казала: поки що нема.
Зазирай частіше в пошту.
Так.
Повірити не можу, що вони й досі не розмовляють.
Мені це подобається. Я їхня посередниця.
Вони багато років зі мною стільки не говорили.
Тут каюта, кріплення й... о боже...
Глянь, який великий кочет.
Несподівано, хоч я й був готовий
до великих розмірів.
Віку, ми можемо поговорити?
Добре.
Деббі хоче сексу.
Я не проти, але вона хоче його зі мною.
А ви – ні?
Це нереально – в моєму віці стрибати по хаті напівголим.
Я ж пенсіонер.
Не маю грошей на опалення.
А ще...
не хочу, щоб вона спала на матраці.
У цьому ліжку померла Сандра,
але матрац з ефектом пам'яті зберігає її форму.
Якщо хтось там ляже – форма зникне.
Її зітруть.
Перед тим, як прийняти рішення, подумайте,
чому ви любите проводити разом з нею час.
Рятувальні жилети, добре?
Може, все пройде добре.
Ти ж його добре натренував.
Ти – спец у веслуванні. Усе знаєш.
Я був лише секретарем клубу з протокольних питань.
Весел мені не довіряли.
Що?
Це мій прорив.
Усе добре. Отак. Помалу.
Чорт забирай.
Ти в нормі?
Я єдина нормальна людина, яка вважає це божевіллям?
Ми що, дамо цьому статися?
Інші ж перепливають.
Зазвичай люди помирають не від того, чого бояться.
Це було б передбачувано.
З тим, хто попливе в океан, усе буде добре.
Переживати треба за того, хто їхатиме, насвистуючи додому,
після церемонії запуску човна.
До того ж тепер в Атлантиці дуже м'яка погода.
Як ти знаєш?
Я моніторю це питання. Установила застосунок.
Дивися.
Ти встановила застосунок?
Треба остерігатися тиску при поверхні, через який холодне повітря
змішується з теплою водою
й утворює туман.
Але цього літа ситуація чудова.
Я ввімкнула сповіщення.
Ти завантажила застосунок і ввімкнула сповіщення?
Я скучала.
Ніккі...
Вибач, що не сказала тобі про Принцесу.
Нічого.
У моєму житті повно речей, яких я б хотіла не знати.
Ну все. Годі.
ВЕСЛУЙ, СКОТТЕ, ВЕСЛУЙ
Що ти робиш?
Карен!
Дурний човен!
- Карен! - Карен!
- Ти не попливеш! - Чого ти?
- Ні! - Гей, гей.
- Зачекай. Гаразд. - Пусти!
Це я винна. Я тебе не цінувала,
й ти надумав пливти, щоб бути чогось вартим.
Я роблю це не тому. І ти мене цінуєш.
Ні, не ціную.
Іноді ти починаєш щось розповідати
й питаєш, чи ти вже це мені розповідав, а я кажу «так», хоч це неправда,
бо не хочу слухати.
А тепер
я злякалася, що в тебе серйозні наміри,
й що ти таки попливеш. І мені...
- дуже страшно! - Ні.
Не бий човен. Це він тримає мене над водою.
Знаю, я підтримувала твою кліматичну ініціативу
- не так активно, як мала б... - Річ не в тім.
Послухай...
цей учинок не може поповнити перелік незавершених.
Моє найбільше досягнення – не позаду.
Цього не може бути. Я...
Ще не все позаду.
Я відчуваю, що з тобою станеться щось погане. Я це знаю.
Я думаю, що ти помреш.
Карен.
Я прошу тебе не пливти.
Жінка, яка тебе кохає, просить тебе не пливти.
Плани трохи змінилися.
Я вирішив не пливти. Але я сказав, що хотів,
діалог розпочато,
і це найголовніше.
Тож ми... я... Так.
Що ж, усі по машинах.
Принаймні на матч не запізнимося.
Казала ж тобі: плати лише за годину парковки.
Ну...
- Ходімо. - Добре.
Ти вчинив правильно.
ЦЕНТР ДОЗВІЛЛЯ «КЕМДЕН ЕНЕРДЖАЙЗ»
Давайте пляшки. Отак.
Розімнемося. Сьогодні важливий день.
КОМАНДИ ПО ШІСТЬ, ЗМАГАННЯ
Правда ж?
Ну все.
- Привіт. - Привіт.
«Дупко»?
Допомога учасникам підліткової команди.
Гроші брали за кількість літер, і я не подумав.
Не подумав.
Це останній матч, тому грайте на всю силу.
Привіт.
Починаймо розминатися.
Господи. Подивись.
У них є драбинки.
Це інший світ, чувак.
Ні.
Уперед, «Каракатиця»!
Так, рухаємося активніше.
Гей, друже. Як справи?
Виграємо цю гру – й потрапимо в лігу.
Так, ви молодці. Я бачив.
Ти забрав двох найгірших гравців.
Жартую.
- Такий у мене гумор. - Ясно.
Для мене спорт – не лише можливість перемагати.
Для них це можливість будувати стосунки
й справлятися з неприємними емоціями.
То бажаю успіху на чемпіонаті з контролю над емоціями.
Ні, ти добре з ними попрацював.
З цими дітьми багато не досягнеш. Такі вже вони.
Зате тобі постійно не їздять по вухах батьки.
Мабуть, у цьому...
плюс, коли тренуєш зграйку сиріт.
Я жартую, чувак.
- Такий у мене гумор. - Ага.
Ану десять віджимань. Швидко.
Швиденько. Давайте.
Скажу чесно: дуже хочеться як слід затопити йому в пику.
Привіт, Ноа. А ви тут чого?
- Джейсоне, хотів попередити. - Кажіть.
Серед глядачів – важливі гості.
Потенційні батьки Майкла.
Ясно. Це чудова новина
Схоже, приємні люди.
У них на кухні є горщик з розмарином. Це добрий знак.
Тож я сподівався, що сьогодні Майкл покаже себе з хорошого боку.
Щоб вони в останню мить не засумнівалися.
Добре. Тоді я краще переведу його з флангу,
бо в їхнього вінґера хвостик, який провокуватиме Майкла.
Не бійтеся. Він буде зайчиком.
Майкле.
Є розмова.
ТАТО
«КАРАКАТИЦЯ» ПРОТИ «ПУМИ»
Бий! Дивися вперед!
Бий! Давай, Тайлере!
Ні!
- Школа не написала? - Ні.
Не знаю, чого така затримка.
Я весь час думаю, чому ніхто на Майорці не чув про маму.
Ніхто не чув.
Дуже дивно. Бо вона ж була там недавно.
Знаю.
Не треба було марнувати час.
Тоді й іспити склала б добре.
Краще за цих плаксіїв на вітамінах.
Ти найрозумніша з тих, кого я знаю.
Звісно...
мене оточують не дуже розумні люди.
З другого за розумом
сьогодні довелося зрізати рятувальний жилет, тому...
Ну, досить.
Давай, Максе!
Кінець першого тайму.
Ви молодці.
Класно зіграв. Хороші паси. Молодець.
Думаю, гра йде добре,
- попри все. - Нам забили три голи.
Але на полі ухил у наш бік,
- а ще тій команді вітер у спину. - Ясно.
Якби ти знала, як вони всі виросли.
Сьогодні не було бійок,
при тому, що в одного суперника браслет дружби,
й він читає газету.
Це досягнення.
Серйозно.
Ці діти й не допускають, що можуть виграти. Так?
Вони це розуміють уже у свої 11 років.
Може, якби вони були впевненіші...
Щоб перемогти, треба вміти контролювати настрій так,
щоб усидіти за партою в школі.
Може, це й не найгірший для них життєвий урок:
хай учаться захищатися.
Бо їм доведеться захищатися все життя.
Що?
Я не про тебе. Ні. Це про інших дітей.
А ти молодець. Попий води.
Гнів, буває, дуже допомагає.
Так. Але одним людям можна гніватися.
А іншим – ні.
- Піду в туалет. - Добре.
РОЗДЯГАЛЬНЯ
Я хотіла повісити його після матчу,
та, схоже, інша команда вже здалася. Бідолахи.
«ПУМИ» ЧЕМПІОНИ 2024
- Схоже, так і є. - Ось ще один плакат. Повісимо.
Так. А це золоті...
Діти, до мене.
Підійдіть, хочу вам дещо сказати.
Давайте, підходьте.
Я забрав у вас дещо, що хочу повернути.
Ні, я не про феєрверки. Їх не віддам.
Добре?
Я забрав ваш гнів.
Я зробив це, бо хотів, щоб ви були, як усі.
Та я більше не хочу, щоб ви були, як усі. Ви інші.
Може тому, що в дитинстві у вас по-іншому
- сформувався мозок... - У нас інший мозок?
- Мова не про це. - Але ж це важливо.
Це добре.
Бути іншим – дуже добре.
Світові потрібні люди, які не схожі на інших.
Як думаєте, хто співає пісні,
пише книжки, знімає фільми й усе таке?
Прийомні діти вдвічі частіше стають серійними вбивцями.
Таке навряд чи надихне... Буду з вами чесний:
в житті перевага буде не завжди на вашому боці.
Але наступні пів години перевага наша.
Тому подумайте про все те,
що викликало у вас гнів.
А потім вийдіть на поле
й порвіть на клапті цих мажорів, у яких на кожного по двоє батьків.
- Так! - Уперед!
Потріть мою голову на удачу!
Так. На удачу. Побігли!
Ми виграємо, але гратимемо брудно.
Не хочу, щоб потенційні батьки Майкла бачили.
- Відволічи їх. - Добре.
- А як? - Не знаю. Але відведи їх подалі.
- Добре. - Так? Гаразд.
- Джейсе. - Що?
- Ти геній. - Ну, не знаю.
- Точно геній. - «Каракатиця»!
- Голосніше!
- Що будемо робити? - Не знаю. Підігруй мені.
Вітаю. Я Ніккі.
- Вітаю. - Досвідчена усиновлювачка.
Це моя дочка Принцеса.
- Привіт. - Привіт.
Хочете кави?
А ми встигнемо?
- Так. - ...нападайте.
Чудово. Ходімо.
- Будемо безжальні? Так! - Так!
- Отримаємо задоволення? Так! - Так!
Покажемо їм!
Ходімо. Нам сюди.
Так!
Так.
То чим ви займаєтеся, Марку?
Я актуарій.
Не може бути!
Принцесо, в нас тут актуарій.
Не може бути.
Боже мій.
У мене стільки питань.
- Справді? Добре. - Так.
Ну. Питайте.
Добре.
Скажіть,
що таке...
актуарій?
Так! Чудово.
Добре. Біжи назад.
Чудово. Заважайте їм. Так.
- Так! - Отак!
Діти, радіймо пристойно.
Так.
- Добре. - Молодці.
Ну що ж...
Ще раз: актуарій оцінює ризики, спираючись на статистику,
а потім розробляє стратегію мінімізації вартості цих ризиків.
Так, точно.
- Може, підемо туди? - Так.
А ви чим займаєтеся?
Ну... Я теж актуарій.
Тоді поставлю вам ті самі питання.
Це було ризиковано.
І безперечно погано.
О боже! Ні! Зупиніться!
- Гей! Назад. - Не бийтеся!
Діти, не заважайте мені.
Це все, що я знаю про розподіл імовірностей.
- Ходімо до дітей? - Так.
Дякуємо.
- Дякуємо. - Дякую.
Зачекайте!
Я осліпла!
О ні! Ми пропустили кінець гри.
Знов усе добре.
Що?
- Підемо? - Так. Дякую.
Осліпла?
- Вибач. Моя звична хитрість. - Ясно.
А я кажу, що не чую на це вухо.
- Це краще. - Так. Краще.
Ми перемогли?
Ні. Але рахунок – 3:3. Отже, в лігу вони не вийдуть.
- Так! - Іди сюди.
Молодці.
Я розповідав тобі
про цю пісню.
- Вона причеплива. - Ого.
- Велика й кругла... - Ну от.
...на пів футбольного поля. Голова Джейсона!
Голова Джейсона!
Велика й кругла,
- на пів футбольного поля. - Я склала!
- Вона склала! - Це чудово!
От бачиш!
- Ледь вистачило балів. - Вона склала!
Треба відзначити. Мамо, шампанське ще є?
Трохи.
- Джейсоне, маєте хвилинку? - Так.
Хочеш пива? На жаль, не дуже холодне.
- Джилл. - Дякую.
- Так, усе добре. - Так? Задоволені?
- Так. - Хочете щось?
- Ні, дякую. - Добре.
Спробуй відібрати м'яча.
Отак преш і все. Ясно?
НЕЧЕМПІОНИ 2024
Тату, ти отримав вісім за малюнок, а це те саме, що...
- Це «А». - Це «А».
- Не може бути. - Так.
Мало хто з митців отримував визнання за життя.
Мамо, Віку, у вас «п'ятірки» – «С».
Так.
«С»?
Я заслужив вищу оцінку, але чого чекати від купки марксистів?
Давайте сфоткаємося.
Джейсе, фотографуємося.
Так. Високі – назад.
- Ні, мамо, ставай з нами. - Ні.
Мамо, йди до нас.
- Давай, Ніккі. - До нас.
Три, два, скажіть «сир».
Сир!
Так!
Я відчиню.
Гарно.
Тепер – футболісти. Хочу фото з ними.
Гей. Поздоровляю.
Заходьте. Усі вже тут.
- І Скотт тут? - Ні, поки що нема.
Дивно. Уже мав бути.
- Привіт. - Ходімо.
Карен.
Випий.
Ніккі.
Підійди.
Я думав, чому я люблю ходити на побачення.
І що?
Я люблю лагодити поламане.
А людей не люблю, бо не знаєш, скільки часу на них потрібно.
З ними не буває такого, що раз – і стали на своє місце.
Тому...
ВІК РОСС МАЙСТЕР
Це Тайлер зробив.
Здається, картинка стала вірусною.
Дякую.
А що тобі сказав Ноа? Насварив?
Ні, не насварив. Він...
Він спитав, чи не хочу я стати соцпрацівником.
Принаймні повчитися.
Зрозуміло. І...
що ти відповів?
Сказав, що спершу поговорю з тобою,
але я б дуже хотів погодитися.
Однак вчитися доведеться два роки.
І що ти думаєш?
Про те, що знову будеш учитися?
Не все ж життя мені таксі водити.
І діти вже підросли.
Їм не треба, щоб я постійно був з ними.
І...
мені здається, що ця робота для мене.
Що я справді зможу допомагати.
Що, ти не згодна?
Здається, я щойно побачила, як ти став на своє місце.
- Але ти ж розумієш, що це значить? - Що?
Я завершила твою трансформацію
й мушу шукати нового чоловіка.
Мабуть, це на краще.
Нащо мені сталі стосунки,
коли я йду вчитися в коледж?
Мамо, можна подивитися фотки? Хочу запостити.
Так. Телефон на столі.
Чудово.
Нарешті. Я вже думала, що він ніколи не приїде.
- Піду відчиню. - Іди.
Велика й кругла, на пів футбольного поля.
Голова Джейсона!
Велика й кругла, на пів футбольного поля.
Голова Джейсона!
ПРОПУЩЕНИЙ ВИКЛИК ФРЕДДІ
- Привіт. - Мушу поговорити з Карен.
Про Скотта.
Заходь швидше.
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко