זה ממש מוזר.
- היא הייתה כאן. - איך היא… נראית?
היא נראית כמו עוגת גזר.
- יש בה קרם או… - לא.
באיזה צבע היה הציפוי?
אני אגיד לך מה, כל עוגת גזר שתמצא, למה שלא פשוט תראה לי אותה?
היא הייתה ממש כאן.
לא, אני לא יודע מה היה יכול…
היי.
תקשיבי, אל תעצבני אותה.
מה? לא עצבנתי אותה.
מה? היא אי פעם תסלח לי?
אני יודעת,
לא סיפרתי לה שמצאתי את אימא שלה,
ואני יודע שזה לא נהדר, אבל באמת, עד כמה זה נורא?
היטלר כאן. כן? אמאל קלוני כאן. איפה אני?
קדימה.
ברצינות? אחרי אלן?
בסדר, אנחנו חולפים עכשיו על פני לאנס ארמסטרונג.
כן.
הנה הנסיך אנדרו. לא. באמת?
קייטלין מג'אזרסייז?
- כן. - אתה רציני?
גרוע יותר מקייטלין מ…
טוב, לא, סליחה, אתה לא מתייחס לזה ברצינות.
תקשיבי, את צריכה לתת לזה זמן.
ודרך אגב, להבא,
בפעם הבאה שאת עוקבת אחרי מישהו בחשאי,
אל תיתני לו לצלם סלפי בטלפון שלך.
שוב, ג'ייס, לא ידעתי שהיא עושה את זה.
איך יכולת לא לדעת? באמת, ניק.
כי אני לא גוללת כל הזמן בתמונות שלי.
אני לא בת 23.
אני מצלמת אותן, ולא מסתכלת עליהן שוב כמו אדם בוגר…
אתם באמת חייבים לבוא היום?
- כן. - כן,
כן, סיכמנו עם נואה שכל הביקורים חייבים להיות בהשגחה.
איך אני אכיר את אימא שלי בפארק שעשועים כשכולכם בסביבה?
ולמה אתם זוכים להחליט על הכול?
כי אנחנו המבוגרים
- ואת הילדה, לצערי. - כן.
ופארק השעשועים הוא פינוק לפני היום הראשון של ג'ייסון בקולג'.
כן.
תקשיבי, בעוד כמה חודשים, אם העניינים יתקדמו יפה, אז בחיי,
ברור שתוכלי לבלות איתה ביחידות. אני מבטיחה.
- את מבטיחה? - כן.
איך אדע שאת לא משקרת שוב?
- שוב, זה היה שקר כדי להיות נחמדה. - להיות נחמדה.
ואני מצטערת.
לא! כשהיינו קטנים והעבירו אותנו ממקום למקום כל הזמן,
כולם שיקרו כדי להגן עליי, ואמרו לי, "הכול יהיה בסדר עכשיו.
זה בהחלט המעבר האחרון."
כל הדברים הכי גרועים שאי פעם אמרו לי נאמרו על ידי אנשים נחמדים שניסו להיות נחמדים.
אני מצטערת. באמת.
טוב, תקשיבי.
מהיום והלאה, ננהג זה בזה
- בכנות ובאמון הדדי. טוב? - כן. כן.
אתה מעמיד פנים שאתה עוזר לה
לחפש עוגת גזר שאכלת לפני שלושה ימים.
- שתקי. - בבת אחת.
הוא זרק את הקופסה לפח ברחוב בחוץ.
חיפשנו אותה 20 דקות.
"באיזה צבע הציפוי?"
- קמדן לוק -
טוב, זה נחמד, לא?
רק שתינו.
לתשעת השבועות הבאים.
עד שאבא יסיים לחתור באוקיינוס האטלנטי.
שזה דבר ממש חשוב, שברור שהוא ממש היה צריך לעשות, אבל…
נתקשר אליו? לסירה.
כן!
טוב. הנה.
את יכולה לראות?
שלום.
- שלום. - היי, אבא.
- היי. - איך הולך?
שליו שם?
לא, זה נתיב השיט העמוס בעולם.
אני… יש שם מכלית.
סליחה, אני רק שורק במשרוקית.
אל אלוהים…
גם נגמרו לי נורי התאורה, שזה קצת מדאיג.
אתה שם רק שבועיים.
כן, אני יודע, פשוט…
איבדתי את הסבלנות שלי עם שחף. זה בסדר. אני חושב שלא אראה אותו יותר.
היא רוצה לדעת, אתה יכול לראות את פסל החירות?
כן, אני תוהה אם אפשר לסנן את השאלות האלה לפני השיחה.
יש לי סוללה מוגבלת מאוד בטלפון הלווייני הזה.
סטיבי, את רוצה ללכת להתארגן למסיבה?
לכי.
כן, אני אוהב אותך, יקירתי. אני עושה את כל זה בשבילך, תזכרי!
כמה זמן זה הולך להימשך?
אני מלהטטת כאן בין הרבה דברים.
אילו דברים, אהובתי?
סטיבי.
סליחה, אני חושב שאת מקוטעת. שמעתי רק "סטיבי".
את אולי יכולה לבקש עזרה מחברים?
אין לי חברים.
האימהות האחרות לא אוהבות אותי כי הפנים שלי סימטריות מדי.
כבר דיברנו על זה. אתה יכול להגביר את הקצב?
אני עושה את המיטב.
ו… אל תגיד לסטיבי שאתה עושה את זה בשבילה.
כי אם תמות, רגשות האשם ילוו אותה תמיד.
טוב, מובן. אני…
אוי, הוא חזר. השחף חזר.
קישתא!
- סקוט. סקוט, אתה מקוטע. אני לא… - זה לא הרכוש שלך!
- יש לך את השמיים! - מה…
עוף מפה!
תעזוב את הסירה הזאת!
ויק רוס, שיפוצניק. סליחה שאיחרתי ביום הראשון לעבודה.
הקדמת בחמש דקות.
ברז דולף, נכון?
השארת את המנוע שלך פועל.
סיימתי. ללא תשלום על העבודה. 25 פני על הדיסקית.
העברה בנקאית זה בסדר. שיהיה לך יום נעים.
תודה!
ניק, ניק, ניק, אני חושב שמצאתי דרך, תחזיקי אצבעות…
- דרך קייסמנט -
שנוכל לעשות סיבוב שני על "זעמו של פרעה".
נהדר. החיים שלנו לא מספיק מפחידים גם ככה?
את תאהבי את זה, תסמכי עליי.
אתה בסדר? כן?
אתה חושב שזה מוזר שהוא לא מראה שום עניין בקט?
אני חושב שהוא בסדר. אני חושב שהוא פשוט מתמודד עם זה בדרך שלו.
יש בי חלק קטן שמקווה שהוא יישאר כזה מוזר
שהוא לעולם לא יבנה מערכות יחסים נורמליות והוא יצטרך לחיות איתנו לנצח.
- רק חלק קטן. - באמת?
כל כך קטן. בקושי ראוי לציון, האמת.
ברור.
- היא מאחרת. - היא מאחרת רק בעשר דקות, מותק.
- נו, תני לה הזדמנות, אה? - אני לא סומכת עליה.
תקשיבי, את צריכה לתת לפרינסס להבין את זה בעצמה.
היא צריכה הגנה.
ג'ייס, היא לא אמיצה כמו שאיפור העיניים שלה גורם לך לחשוב שהיא.
היום, אם את נלחצת…
- אני רוצה שתעשי משהו. - טוב.
קחי נשימה עמוקה, תתחברי לעצמך,
ואז קחי שלוק גדול של מים, טוב?
הכול יהיה בסדר. אני מבטיח לך.
- היי! - הופה, הנה היא. בואו.
היי, פרינסס.
מאחרת בעשר דקות, מחזיקה קפה.
- אוי, אלוהים. השיער שלך. - היי. כן.
- היי. סליחה שאיחרתי. - אוי, לא.
זה בסדר. אל תדאגי לגבי זה.
רציתי לקנות כמה דברים ל… לרכבת.
רק כדי להודות לכם על שקיבלתם אותי למשפחה שלכם.
זה נהדר להיות אימא שוב.
- נחמד מאוד מצידך. - זה נחמד.
טוב, נלך? כן, בואו נעשה את זה.
בואי. הרכבת יוצאת בעוד חמש דקות.
- שלום. - היי.
זה שלנו.
- זה כרטיס משפחתי. - כן.
יש לכם שלושה מבוגרים.
- כן. סליחה. - כן.
אני… אוח. אלוהים, זה חזק.
סליחה, שנינו ההורים החוקיים של שני הילדים האלה.
- שלום. - שלום.
ויש את הגברת שכאן.
כן, קט, שלאחרונה חידשנו איתה קשר,
היא האימא הביולוגית שלהם.
אנחנו יחד, את מבינה? אנחנו משפחה, נכון? כן.
האם אנחנו כבר יודעים איך זה נראה? לא. לא, אנחנו לא יודעים.
האם זה יעורר בעיות בהמשך?
כמעט בוודאות.
אבל אני חושב שאנחנו יחד, את מבינה? אנחנו…
- פשוט תיכנסו. - בסדר, תודה רבה.
- הוי הוי! - תודה. יום נעים. ביי.
מאיפה תרצו להתחיל? אנחנו פה. אז אם תרצו לעלות על…
טוב, אז אנחנו לא יכולים להשאיר את פרינסס ללא השגחה עם קט.
תעלה על כל רכבות ההרים איתן?
הייתי עולה, אבל אתה יודע שאני מקבל סחרחורת,
וגמרתי הרבה מכדורי מחלת הים שלי ברכבת.
כן, בסדר. כן, אני לא יכול לחכות,
אבל טיילר רוצה לדבר איתי על משהו.
טוב, תבוא להציל אותי ברגע שתוכל?
כן. למה שפשוט לא תבואי איתנו? הן יהיו בסדר.
ג'ייס, אתה לא מכיר אותה. יש לה השפעה שלילית.
אם נשאיר אותן לבד, הן יתרוצצו וישדדו בנקים,
ויהיו מסוממות לגמרי מסמים קלים.
- זו סתם שורה מהשיר ההוא, ניק. - זה לא אומר שזה לא יכול לקרות, ג'ייס.
- היי. - טוב. אני ואימא נעלה ל"רייג'''.
כן. כן, לא, אני בעניין.
- באמת? - כן.
- את מקבלת סחרחורת מלצאת מהאמבטיה… - לא. לא. לא, זה בסדר.
לזה כל האמבטיות האלה הכינו אותי.
טוב, בסדר. בואו נעלה ל"רייג'''.
- את בטוחה? - כן.
כמה מטלטל זה כבר יכול להיות?
- שלום. - היי. הנה היא.
יש לה קרקפת מגרדת אז זה יכול להיות כינים.
טוב, לא, היא בפנים עכשיו.
איך את? איך את מתמודדת?
עם זה שסקוט לא פה? כולנו חשבנו עלייך.
כן. כן, לא, לא, אנחנו בסדר. תודה.
טוב, בסדר, נתראה ב-14:00.
הוא עושה דבר מדהים.
זה כל כך חשוב להעלות מודעות לשינויי האקלים.
טוב, אני תוהה מי עדיין לא שמע על זה, אבל את יודעת.
תרצי להיכנס?
את מזמינה אותי להישאר?
כן. אם תרצי.
טוב, אפילו לא ידעתי שהורים יכולים להישאר.
כן, כן, הם יכולים. תיכנסי.
אוי, אלוהים.
זה היה מהנה.
כן!
את יודעת שנהיה בסדר לבד.
את יכולה פשוט ללכת ולהביא תה או משהו.
- מה? ולהפסיד את זה? - נו, באמת.
בסדר, טוב, התור עדיין קצר, אז בואו נעלה שוב.
- כן. - כן?
כן, לא, זו אפשרות.
או אולי יש פינת ליטוף או עמדת מודיעין?
הנה, חבוב. שב פה רגע.
טוב.
מה הבעיה? זה קשור לאימא שלך?
כי אתה יודע שאם עולות בך תחושות, אתה תמיד יכול לדבר איתנו.
לא עולות. אני יודע שהיו אמורות לעלות, אבל אני לא ממש זוכר אותה. זה בסדר?
בטח שזה בסדר, חבוב. כן, בטח.
- אז מה קורה? - זה קשור למישהי.
טוב, בסדר.
חברה שלה אמרה שהיא בעניין שלי ואז היא סימסה לי.
ועכשיו אני לא יודע מה לסמס לה בחזרה.
טוב, אתה בעניין שלה?
כן, אבל העניין הוא ששיקרתי. בחיים לא הייתה לי חברה.
למה אתה מתכוון? מה עם אנסטסיה?
- רקדנית הגיבוי של ביונסה. - המצאתי אותה.
באמת?
טוב, זו הפתעה גמורה.
טוב, תראה, נראה שהיא בעניין שלך, חבוב.
- כן. - כן.
בנות אוהבות בחורים נחמדים עכשיו בגלל כל הדברים שהדור שלכם עשה.
טוב. על לא דבר. כן.
אכפת לך אם אקח הפסקת תה קטנה?
כן, בטח. אתה עובד כבר המון זמן.
תודה. סליחה על העיכוב.
זה קעקוע כל כך מגניב.
- ראש לאחור, בבקשה. - תודה.
סליחה. מי עשה אותו?
האמת היא שאני לא זוכרת. רגע.
הוא קעקע את השם שלו באותה הזדמנות.
- באמת? - לא, אני לא מצליחה להגיע.
אנחנו יכולות ללכת לפגוש אותו, אם את רוצה?
- אוי, אלוהים. כן. - וואה.
היי, זה… בואי פשוט…
מה שלום כולן? בסדר?
טוב? טוב?
- הכול טוב? - שבי.
- בבקשה. - כן, סליחה.
אוי, אלוהים. אוי, אלוהים. אוי, אלוהים.
מה נשים אוהבות?
הקשבתי לכמה פודקאסטים והתחלתי לכתוב רשימה.
באמת? טוב, מה כתבת?
וואו.
"כלבים קטנים."
- "שמפו יבש." - טוב, כן, זה נכון.
"לבקש את התפריט ללא גלוטן."
טוב, חבוב, אני פשוט אעצור אותך כאן כי דבר אחד שנשים לא אוהבות
זה שחוקרים אותן כאילו אתה מדווח עליהן בחזרה לכוכב הבית שלך, כן?
אתה לא צריך לרשום את זה. בסדר?
מה היא כתבה? בוא נראה.
ברברה?
קוראים לה ברברה?
- כן. - בת כמה היא, חבוב?
בגיל שלי.
כן. בסדר, טוב, זה מטורף.
בוא נראה מה היא כתבה.
- ברברה - יום חמישי - היי -
"היי." למה הן חייבות לשחק במשחקי המוח האלה?
מה אני אומר? תלמד אותי להיות מצחיק כמוך.
אל תדבר שטויות, טיילר. אי אפשר ללמד את זה.
אתה אחד האנשים הכי מצחיקים בעולם.
טוב, כן, אני אכן אוהב להסתכל על החיים במבט אירוני מהצד,
אבל הבסיס שלי הוא קולות מצחיקים,
וזה לא ממש עובר טוב בהודעת טקסט.
תקשיב, חבוב.
יש טעות נפוצה שגברים עושים, טוב?
ברגע שהם יודעים שמישהי בעניין שלהם,
הם מיד מנסים להיות מישהו אחר.
פשוט תהיה עצמך, חבוב.
בסדר? אם אי פעם יש לך ספק, פשוט תשאל את עצמך, "מה טיילר היה עושה?"
טוב.
נשמע שניקי ממש נהנית.
זה בטח ממש קשה לדעת שהוא אי שם בחוץ לגמרי לבד.
לא פגשת אותו. קשה יותר כשהוא פה.
למה לא נתקלנו זו בזו קודם?
כי בדרך כלל אני פשוט יושבת ברכב שלי וקוראת ספר.
זה נחמד.
אוי, אלוהים.
אני צריכה ללכת לשירותים.
יש שירותים ממש שם. נסתדר לבד.
לא, אני לא רוצה לפרק את הצוות.
- זה יעבור. - בסדר.
זה יעבור.
אז חשבת מה עשויות להיות התוכניות שלך?
את יודעת שלוקח לאור השמש שבע דקות להגיע לכדור הארץ?
אם השמש תתפוצץ, לא נדע במשך שבע דקות.
אולי נשארו לנו רק דקות בודדות לחיות, ניקי. ואף אחד לא יודע.
אז אני פשוט זורמת עם מה שקורה.
כן, פשוט… לקח הרבה זמן לגרום לה להתאקלם,
אז הייתי ממש רוצה לראות אם אנחנו יכולים…
לא יכול להיות שהיא הייתה עד כדי כך מאוקלמת אחרת היא לא הייתה מחפשת אותי.
אני יודעת שאני צריכה לחכות שטיילר יגדל כדי לחדש איתו קשר,
אבל פרינסס מספיק גדולה כדי להחליט.
- והיא רוצה אותי בחזרה בחיים שלה, אז… - כן.
את ממש צמאה היום.
היי, בואו נעלה ל"יום הדין".
טוב.
אלא אם כן את רוצה לוותר על הסיבוב הזה?
לא! לא! אני מתה על זה.
אני אוהבת את ההרגשה הזאת כשהבטן פשוט צונחת.
כן, בואי.
כן, זה מרגיש נהדר.
עוד מישהי צריכה לשירותים?
לא? טוב.
אוי, מצטערת, האמת היא שהייתי מעדיפה שתשתמש בשירותים למטה.
הצינורות מתחת לכיור שלך הדהדו בצורה
שרמזה לי שהמקלחת שלך מאבדת לחץ.
ללא תוספת תשלום, הכול באחריות.
כל ירידה בלחץ ב-25 השנים הבאות, ואני אחזור.
כל עוד אני עדיין בחיים.
- מה המצב? -
איך הולך לך?
- מה קורה -
אני לא יודע מה לכתוב.
- טוב. - כן?
- כתבתי. - מה כתוב? "היי".
- היי -
זה מושלם, חבוב. שגר את זה. קדימה, שלח את זה.
- אני מפחד. - אני יודע שאתה מפחד, חבוב. תהיה אמיץ.
- קדימה, תנשום. - טוב.
- קדימה. - נשלח.
- אוי, אלוהים. - טוב, זהו.
- זה היה מטורף. - טוב, ראש בין הברכיים.
- אוי, אלוהים. - הנה ככה. תמשיך לנשום, ילד טוב.
- זה מפחיד, נכון? - כן, חבוב. בכל פעם.
זהו. טוב, בוא למתקנים.
- אוי, אלוהים. - מה?
- היא ענתה. - היא ענתה?
היא ענתה!
- קדימה, חבוב. יש! פנטסטי. - כן!
- אוי, אלוהים. - זהו זה. קדימה.
אבל אני רוצה לשלוח עוד אחת.
כן?
אז קדימה, רומיאו. על מה חשבת?
כן, כן, אז אנחנו מתקשרים בכל יום רק כדי שסטיבי תוכל לשמוע את הקול שלו.
מדהים.
הפנים שלך כל כך סימטריות.
תודה.
היא צריכה להצטרף לקבוצת הקריאה.
אנחנו הולכים לסלבוס ומעמידים פנים שאנחנו מדברים על ספר שלא קראנו,
אבל בעצם אנחנו רק מלכלכים על אנשים בגן השעשועים.
אני אשמח.
- והאמת היא שיש לי כמה מחשבות. - מה המספר שלך?
אני אוסיף אותך לקבוצת ההורים.
לא. אני כבר בה, נראה לי.
לא, התכוונתי לקבוצה האמיתית.
אימא, משעמם לי.
אפשר ללכת עכשיו?
את יכולה לתת לי עוד עשר דקות? בבקשה? קדימה.
אוי, אלוהים. אוי, אלוהים. אוי, אלוהים. אוי, אלוהים!
שלגון מצופה.
- תודה. - תודה.
אני רק אביא כמה מפיות.
את בסדר?
כן.
כן. כן, כן, כן, כן, כן.
וואו, לא, לא, לא, לא, לא, בשום פנים ואופן לא.
טוב, מילאתי לך את המים.
תודה.
את יודעת שאמורים לקחת רק ארבעה כאלה ביום, נכון?
כן, טוב, זה לא יום רגיל, נכון, ג'ייס?
אני לא יכולה להשאיר אותן לבד.
נראה לי שפשוט נצטרך לסמוך עליה, ניק.
אתה מדבר על להכניס מישהי לחיים שלנו,
מישהי שאנחנו לא מכירים,
שיכולות להיות לה כל מיני בעיות ובלי שום מושג איך כל זה ייגמר.
טוב, זה עבד בפעם הקודמת שעשינו את זה. לא?
הדבר הכי מפחיד זו הירידה.
היא מנסה, ניק.
פשוט אולי הניסיון שלה לא נראה כמו הניסיון שלנו. זה הכול.
אתה יודע,
בזמנים כאלה אני מתחרטת שהפכתי אותך
לאדם שלם יותר,
כי זה ממש התנקם בי.
היה ממש כיף.
טוב, קדימה חבר'ה, הרכבת שלנו יוצאת בקרוב.
קדימה, בואו נתארגן.
קדימה, בואו נעשה את זה.
את בסדר?
כן.
תקשיבי, אני מבטיחה שתוכלו להיות קצת ביחידות בקרוב,
אבל פרינסס, זה חייב להיות בזמן הנכון.
כשנחשוב שאת מוכנה. כן?
כן.
את רוצה שאני אשים את העטיפה שלך בפח?
לא, זה בסדר. אני אעשה את זה.
טוב.
רגע אחד. אני לא יכולה לוותר על התמונה.
- רייג' -
- תזדרזו. קדימה, מהר. - רציף מספר אחת.
הכינו את הכרטיסים שלכם, בבקשה.
- רציף מספר אחת. - זהו זה, תעברו.
- קדימה, פרינסס. - כן, אני באה.
קדימה, חבוב. הנה, בבקשה.
זה לא עובד.
- מה? - זה לא עובד.
- טוב, ק… הרכבת… - לא, ג'ייסון. טיילר.
- אל תעזבו אותי! - הרכבת עומדת לנסוע!
- אל תיסעו! זה לא עובד! - אז תזדרזי, בבקשה!
נהדר. פנטסטי.
כן, זה פשוט…
את יכולה לנסוע.
אני לא יכולה…
בואי נעיף מבט בכרטיס שלך.
כן. זה לא כרטיס, נכון?
זה המנוי שלך לגן החיות.
הו! כן.
אני כנראה עדיין מרגישה קצת מסוחררת.
- הנה. כן. - מצאת? טוב.
הופ. הנה.
את יודעת שיכולנו פשוט לשבת בקרון אחר, נכון?
הרכבת הבאה רק בעוד שעה.
- כרטיסים בבקשה. - היי,
- הם אמרו… - מה?
- שהם ייקחו את הרכבת הבאה. - טוב, סבבה.
- את… - אז…
- סליחה. לא, לא, דברי את. דברי את. - לא. זה לא משנה. דברי את.
- באמת? לא, לא, לא, זה בסדר. - כן. דברי את. דברי את.
- טוב… - כרטיסים, בבקשה?
אלה לא תקפים במחלקה ראשונה.
זו מחלקה ראשונה.
אתן לא יכולות לשבת כאן.
יש קנס שתצטרכו לשלם.
מה היא אומרת?
שאקירה?
- מה? - שאקירה,
דואה ליפה. סנטנה.
אגילרה קון פאקו רבאן.
לין-מנואל מירנדה, סי?
- אווה לונגוריה, אווה, סי, סי. - אווה לונגוריה! אווה לונגוריה. סי, סי.
זה היה כיף.
- אוי, אלוהים. - מה?
- הוא חוזר. לכי. - אוי, לא.
- קדימה, רוצי, רוצי, רוצי. רוצי. - היי, אל תזוזו!
רגע, היי! היי!
סליחה.
אני יודע שאתן לא ספרדיות.
- ויק רוס שיפוצניק -
- העסק שלך קיבל ביקורת של 5 כוכבים -
- ראיתי כלב קטן וחמוד היום אני מת על כלבים קטנים! -
- ועל שמפו יבש גם אני! -
תרגום: גלעד וייס