Nagyon fura.
- Itt volt. - Hogy néz… Hogy néz ki?
Úgy, mint egy répatorta.
- Krémmel töltött, vagy… - Nem.
Milyen színű volt a cukormáz?
Tudod, mit? Ha bármilyen répatortát találsz, azt nyugodtan mutasd meg!
Konkrétan itt volt.
Nem, fogalmam sincs, mi történhetett…
Szia!
Jó lenne, ha nem provokálnád!
Mi? Nem provokáltam.
Mi van? Megbocsát nekem valaha?
Jó, eltitkoltam,
hogy megtaláltam az anyját,
és jó, nem volt szép, de komolyan, mennyire csúnya dolog?
Úgy értem, Hitler itt van. Igaz? Amal Clooney meg itt. Hol vagyok én?
Kezdd!
Komolyan? Ellen alatt?
Most hagyjuk el Lance Armstrongot.
Igen.
Itt van András herceg. Nem. Komolyan?
Az életmódos csaj?
- Igen. - Most komolyan?
Az életmódos csajnál is…
Oké, nem, bocs, te nem veszed ezt komolyan.
Adj a dolognak egy kis időt!
És egyébként, a jövőre nézve,
legközelebb, ha titokban követsz valakit, ne hagyd szelfizni a mobiloddal!
Még egyszer, Jase, nem tudtam, hogy ezt csinálja.
Hogyhogy nem? Komolyan, Nik!
Mert nem pörgetem át folyamatosan a fotóimat.
Nem vagyok 23 éves.
Megcsinálom, és többet meg sem nézem, mint egy felnőtt…
Tényleg muszáj ma jönnötök?
- Igen. - Igen,
egyetértettünk Noah-val, hogy mindig így legyen.
Hogyan ismerjem meg az anyukámat egy vidámparkban, ha ott lihegtek ti is?
És miért pont ti döntötök mindenről?
Mert mi vagyunk a felnőttek,
- te meg a gyerek. - Igen.
És a vidámpark kellemes kikapcsolódás Jason első egyetemi napja előtt.
Igen.
Figyelj, pár hónap múlva, ha minden jól megy, akkor, jesszus,
tölthetsz vele egy kis időt kettesben is! Ígérem.
- Ígéred? - Igen.
Honnan tudjam, hogy ez most igaz?
- Ismétlem: az egy kegyes hazugság volt. - Kegyes.
És bocsánatot kérek!
Nem! Amikor kis korunkban állandóan ide-oda passzoltak minket,
mindenki hazudott, hogy megvédjen. Azt mondták: „Most már minden oké lesz.
Ez biztosan az utolsó költözés.”
A legrosszabbak, amiket hallottam, mind kedves emberek kegyes hazugságai voltak.
Sajnálom! Őszintén.
Oké, figyelj, figyelj!
Mostantól mindannyian máshogy fordulunk egymáshoz,
- őszintén és bizalommal. Igen? - Igen. Igen.
Épp most játszod el, hogy keresed
a tortát, amit három napja megettél.
- Fogd be! - Egyből az egészet.
A dobozt az utcai kukába dobta.
Már 20 perce keressük.
„Milyen színű a cukormáz?”
PRÓBÁLKOZÁSOK
Hát, ez szép, igaz?
Csak mi ketten.
A következő kilenc hétben.
Amíg apa átevezi az Atlanti-óceánt.
Ami nagyon fontos dolog volt, amit nyilván nagyon meg kellett tennie, de…
Hívjuk fel? A hajón.
Igen!
Jó. Akkor hívjuk!
Látod?
Ó, sziasztok!
- Szia! - Szia, apa!
- Szia! - Mi újság?
Nyugodt kint a vízen?
Nem, ez a legforgalmasabb hajózási útvonal a világon.
Én… Ó! Ott egy tankerhajó.
Bocs, csak megfújom a sípot!
Istenem…
Elfogyott a jelzőrakétám is, ami egy kicsit aggasztó.
Még csak két hete vagy ott.
Igen, tudom, csak…
Nagyon felbosszantott egy sirály. Nem baj. Szerintem nem jön vissza.
Tudni szeretné, hogy látod-e a Szabadság-szobrot.
Igen, gondoltam rá, hogy talán a hívás előtt szűrhetnénk ezeket a kérdéseket.
Ennek a műholdas telefonnak nagyon kevés az akkuideje.
Stevie, nem akarsz menni, hogy készülj a zsúrra?
Menj!
Igen, szeretlek, drágám! Ezt érted csinálom, ne feledd!
Meddig fog ez még tartani?
Csomó mindent kell egyszerre csinálnom.
Mi az a csomó, szerelmem?
Stevie…
Bocs, szakadozhat a vonal. Csak a „Stevie”-t hallottam.
Barátok nem segíthetnének?
Nekem nincsenek barátaim.
A többi anyuka nem bír, mert túl szimmetrikus az arcom.
De ezt már átbeszéltük. Nem tudnád egy kicsit csipkedni magad?
Beleadok, amit tudok.
És… ne mondd el Stevie-nek, hogy érte teszed!
Mert ha meghalsz, egy életre bűntudata lesz.
Rendben, értettem. Én…
Ó, visszajött! Visszajött a sirály.
Hess!
- Scott. Scott, alig hallak. Nem… - Nincs itt semmi keresnivalód!
- Neked ott az egész ég! - Mi…
Takarodj!
Elmész erről a hajóról!
Vic Ross, ezermester. Elnézést, hogy a munka első napján késtem!
Öt perccel előbb jött.
Csöpög a csap, ugye?
Járva hagyta a motort.
Kész is. Nincs munkadíj. A mosógép 25 penny.
Megfelel banki átutalással. Szép napot!
Köszönöm!
Nik, Nik, Nik, talán megvan a megoldás, drukkoljunk,
hogy kétszer mehessünk a Fáraó dühén.
Remek. Talán nem elég ijesztő az életünk?
Imádni fogod, hidd el!
Jól vagy? Igen?
Nem fura neked, hogy Tylert egyáltalán nem érdekli Kat?
Szerintem jól van. A maga módján próbálja feldolgozni.
Van egy kis részem, ami reméli, hogy ilyen csodabogár marad,
hogy soha nem épít rendes kapcsolatokat, és örökre velünk fog élni.
- Csak picike részem. - Igen?
Ilyen picike. Igazából szóra sem érdemes.
Na persze…
- Késik. - Még csak tíz percet, drágám.
- Adj neki esélyt, jó? - Nem bízom benne.
Figyelj, hagynod kell, hogy Princess ezt egyedül járja végig!
Védelemre szorul.
Nem olyan bátor, mint amit a sminkje alapján hinnél.
Nézd, ha ma ideges lennél…
- …akkor csináld ezt! - Oké.
Vegyél mély levegőt, összpontosíts,
aztán igyál egy jó nagy korty vizet, jó?
Minden rendben lesz. Ígérem.
- Hahó! - Hopp, itt van! Gyere!
Szia, Princess!
Tíz perc késés, elviteles kávé…
- Úristen! A hajad! - Szia! Igen.
- Helló! Elkéstem! - Jaj, nem.
Semmi baj! Ne izgasd magad!
Szerettem volna venni pár dolgot… Hát, a vonatra.
Egy kis köszönetképpen, hogy befogadtatok a családotokba.
Jó érzés újra anyának lenni.
- Nagyon kedves. - Kedves.
Oké, menjünk? Igen, nyomás!
Gyere már! A vonat öt perc múlva indul.
- Jó napot! - Üdv!
Itt is van.
- Ez egy családi jegy. - Igen.
Három felnőtt van.
- Igen. Bocsánat! - Igen.
Én… Jesszus, ez hangos volt.
Elnézést! A helyzet az, hogy mi ketten vagyunk a gyerekek törvényes szülei.
- Jó napot! - Jó napot!
És ez a hölgy itt…
Igen, Kat, akivel nemrég újra kapcsolatba kerültünk,
ő a gyerekek biológiai anyja.
És már együtt vagyunk, tudja? Egy család vagyunk, nem? De, azok vagyunk.
Hogy tudjuk-e, hogy mi lesz később? Nem. Nem, még nem.
Ez a jövőben problémákat okozhat?
Szinte biztosan.
De szerintem együtt, tudja, mi…
- Menjenek be! - Rendben, nagyon köszönjük.
- Ejha! - Köszönjük! Szép napot! Viszlát!
Hol akarsz kezdeni? Nagyjából itt vagyunk. Szóval, ha tovább mennénk…
Na jó, nem hagyhatjuk Princesst felügyelet nélkül Kattel.
Minden hullámvasútra felszállsz velük?
Mennék én, de elszédülök,
és a vonatút miatt alig maradt tengeribetegség elleni tablettám.
Igen, jó. Igen, persze, alig várom,
de Tyler beszélni akar velem valamiről.
Oké, eljönnél kimenteni, amint megvagytok?
Igen. Miért nem jössz velünk? Ők meglesznek.
Jase, te nem is ismered. Rossz hatással van rájuk.
Ha egyedül hagyjuk őket, akkor bankokat fognak rabolni,
totál beállva mindenféle diszkódrogtól.
- Ezt egy szám szövegéből veszed. - Attól még megtörténhet.
- Sziasztok! - Oké. Anyával elmegyünk a Dühre.
Ó, igen. Igen, persze, benne vagyok.
- Tényleg? - Igen.
- A kádból kiszállástól is szédülsz… - Nem. Nem. Nem, jó lesz.
Erre készültem a sok kádból kiszállással.
Oké, jó. Menjünk a Dühre!
- Biztos vagy benne? - Aha.
Csak nem rángat annyira!
- Sziasztok! - Ó, szervusz! Meghoztam.
Viszket a feje, szóval lehet, hogy tetves.
Ó, hát nem, már bement.
Hogy vagy? Hogy bírod?
Most, hogy Scott nincs itthon. Mindannyian gondoltunk rád.
Igen. Igen, nem, nem, jól vagyunk. Kösz!
Rendben, akkor kettőkor találkozunk.
Hihetetlen dolgot csinál.
Fontos felhívni a figyelmet az éghajlatváltozásra.
Kíváncsi vagyok, van-e még olyan, aki nem hallott róla, de, tudod…
Szeretnél bejönni?
Azt kéred, hogy maradjak?
Igen. Ha van kedved.
Nem is tudtam, hogy maradhatnak a szülők.
Igen, igen, maradhatnak. Gyere be!
Úristen!
De jó volt!
Igen!
Tudod, egyedül is megvagyunk.
Menj, igyál egy teát, vagy valami!
- Mi? És kihagyjam ezt? - Menjünk!
Oké, hát a sor még mindig rövid, úgyhogy menjünk még egyet!
- Jó. - Jó?
Igen, ja, ezt is lehet csinálni.
Vagy van e-egy kisállat-simogató, vagy esetleg egy infópult?
Itt is vagyunk. Dobd le magad egy percre!
Na jó.
Mi a baj? Anyádról van szó?
Mert tudod, ha bármi gondod van, velünk beszélhetsz.
Nincs. Tudom, hogy lennie kéne, de nem igazán emlékszem rá. Ez normális?
Persze hogy az. Igen, persze hogy az.
- De akkor mi van? - Egy lányról van szó.
Oké, értem.
A barátnője azt mondta, hogy bejövök neki, aztán rám írt.
És most nem tudom, mit írjak vissza.
Hát, neked is tetszik?
Igen, de az a helyzet, hogy hazudtam. Még soha nem volt barátnőm.
Hogy érted ezt? Mi van Anastasiával?
- Beyoncé háttértáncosával. - Kitaláltam.
Komolyan?
Hát, most megleptél.
Nézd, úgy tűnik, tetszel neki!
- Igen. - Igen.
A mai lányok azért bírják a rendes fiúkat, mert a te generációd szemét volt.
Aha. Szívesen. Igen.
Nem baj, ha teaszünetet tartok?
Dehogy. Ezer éve dolgozik.
Kösz! Elnézést a kiesésért!
Ó, milyen menő tetoválás!
- Fejet hátra! - Ó, kösz!
Elnézést! Ki csinálta?
Igazából nem is emlékszem. Ó, várj csak!
A nevét is ideírta akkor.
- Igen? - Nem, most nem fogom látni.
Elmehetünk hozzá.
- Úristen! Jó. - Ó, bocs!
Hé, ez… Inkább…
Hogy vagytok? Jól?
Jól? Jól?
- Minden oké. - Leülni!
- Kérem! - Igen, bocsánat!
Ó! Úristen! Úristen! Úristen!
Mit szeretnek a nők?
Meghallgattam pár podcastot, és elkezdtem egy listát.
Tényleg? Oké, mi van eddig?
Azta!
„Kiskutyák.”
- „Száraz sampon.” - Hát, igen, ez igaz.
„A gluténmentes kínálat kérése.”
Itt meg kell állítanom, mert egyet nem szeretnek:
ha úgy vizsgálják őket, mintha jelentenél róluk az anyabolygódnak.
Ezt nem kell leírnod. Érted?
Mit írt? Nézzük meg!
„Barbara”?
Barbarának hívják?
- Igen. - Hány éves?
Velem egyidős.
Igaz. Oké, hát, ez durva.
Akkor nézzük, mit írt!
BARBARA - ÜZENET CSÜTÖRTÖK - CSÁ
„Csá!” Mire jó a csajoknak ez a játszmázás, hm?
Mit írjak? Taníts meg olyan viccesnek lenni, mint te!
Ne butáskodj, Tyler! Azt nem lehet megtanítani.
Te vagy az egyik legviccesebb ember a világon.
Hát, igen, szeretem kissé ironikusan, kívülről szemlélni az életet,
de az alapeszközeim a vicces hangok,
és az nem igazán jön át egy üzenetben.
Figyelj, fiam!
A férfiak gyakran elkövetnek egy hibát.
Amint kiderül, hogy tetszenek,
azonnal megpróbálnak valaki másnak látszani.
Csak légy önmagad! Rendben?
Ha bármikor kételkedni kezdesz, kérdezd meg magadtól: „Mit tenne Tyler?”
Oké.
Úgy hallom, Nikki remekül szórakozik.
Ó, biztosan nehéz a tudat, hogy ott van valahol teljesen egyedül.
Ó, te még nem ismered. Nehezebb, amikor itt van.
Miért nem futottunk még össze?
Azért, mert általában ülök a kocsiban és olvasok.
Ó, ez jó.
Úristen!
Vécét kell találnom.
Ott van egy. Megleszünk addig.
Nem, nem akarom, hogy felbomoljon a csapat.
- Majd elmúlik. - Jó.
Elmúlik.
Gondolkodtál már azon, hogy mik a további terveid?
Tudtad, hogy hét percbe telik, míg a Nap fénye eléri a Földet?
Ha a Nap felrobbanna, hét percig nem vennénk észre.
Talán már csak perceink vannak, Nikki. És senki nem is tudhatja.
Úgyhogy elfogadom a dolgokat, ahogy jönnek.
Igen, csak elég… elég sok idő volt, mire sikerült megnyugtatni,
szóval csak szeretném látni, hogy tudnánk-e…
Azért nem lehetett túl nyugodt, ha ennyire keresett engem.
Tylernek még nőnie kell, hogy újra közel kerülhessünk,
de Princess már tud dönteni.
- És szeretné, ha visszatérnék az életébe… - Igen.
Jó szomjas vagy ma.
Menjünk a Leszámolásra!
Oké.
Hacsak nem akarod ezt kihagyni.
Nem! Nem! Imádom!
Imádom az érzést, amikor a gyomrom a torkomba ugrik.
Igen, menjünk!
Igen, az szuper érzés.
Kell még valakinek vécére mennie?
Nem? Oké.
Ó, elnézést! Ha lehet, kérném, hogy a földszinti WC-t használja.
A mosdó alatti csövek visszhangja alapján
arra következtettem, hogy a zuhany nyomása gyenge.
Nincs felár, minden garanciás.
Ha a következő 25 évben megint esne a nyomás, visszajövök.
Amíg csak élek.
MIZUKA?
Hogy vagy, mizu?
SZITU
Nem tudom, mit írjak.
- Oké. - Igen?
- Megírtam. - Mit? „Csá!”
CSÁ
Ez tökéletes. Mehet! Gyerünk, küldd el!
- Félek. - Tudom. Légy bátor!
- Gyerünk, mély levegő! - Oké.
- Gyerünk! - Elküldve.
- Úristen! - Oké, megvolt.
- Ez durva volt. - Oké, fejet a térdek közé!
- Úristen! - Így ni! Mély levegők, ügyes vagy!
- Ijesztő, mi? - Igen, haver. Mindig.
Kész. Ez megvolt, menjünk hullámvasutazni!
- Úristen! - Mi van?
- Válaszolt. - Válaszolt?
Válaszolt!
- Ez az! Igen! Fantasztikus. - Igen!
- Úristen! - Akkor megvolt. Gyere!
De megint válaszolni akarok.
Igen?
Akkor nyomjad, Rómeó! Mit írsz?
Igen, igen, szóval mindennap felhívjuk, csak hogy Stevie hallhassa a hangját.
Ó, csodás.
Olyan szimmetrikus az arcod!
Ó, hát, köszi!
Be kéne lépnie a könyvklubba.
Kávézóba megyünk, és falból egy nem is olvasott könyvről beszélünk,
de csak ócsároljuk a többieket a játszótérről.
Ó, azt imádnám.
- És igazából máris van pár ötletem. - Mi a számod?
Felveszlek a szülői csoportba.
Jaj, ne! Abban már benne vagyok.
Nem, én az igazira gondolok.
Anya, unatkozom.
Mehetünk?
Adnál még tíz percet? Kérlek! Menj szépen!
Úristen! Úristen! Úristen! Úristen!
Csokis jégkrém.
- Köszi! - Köszi!
Megyek, hozok szalvétát.
Jól vagy?
Igen.
Igen. Ja, ja, ja, ja, ja.
Nem, nem, nem, nem, nem, nagyon nem.
Megtöltöttem a kulacsodat.
Köszönöm!
Ugye tudod, hogy csak napi négyet szabad bevenni?
Ja, hát, ez nem egy szokásos nap, ugye, Jase?
Nem hagyhatom őket egyedül.
Azt hiszem, muszáj megbíznunk benne, Nik.
Arról beszélsz, hogy engedjünk be valakit az életünkbe,
valakit, akit nem ismerünk,
akinek mindenféle gondja lehet, és gőzünk sincs, hogy hova fog ez kifutni.
Hát, a legutóbb végül bejött. Nem igaz?
Lefelé a legijesztőbb.
Kat próbálkozik, Nik.
Talán csak annyi, hogy az ő próbálkozása nem úgy néz ki, mint a miénk. Ennyi.
Tudod,
az ilyen pillanatokban nagyon bánom, hogy megváltoztattalak,
és kiegyensúlyozottabb vagy,
mert most kamatostul megfizetek érte.
Tök jó volt!
Ó, rendben, gyerünk, mindjárt indul a vonatunk!
Gyerünk, pakoljunk össze!
Gyertek, érjük el!
Jól vagy?
Igen.
Figyelj, megígérem, hogy nemsokára lehettek kettesben is,
de Princess, tényleg el kell jönnie a jó pillanatnak!
Majd ha szerintünk is kész vagy rá. Jó?
Ja.
Kidobjam a kajáspapírodat?
Nem, nem kell. Majd én.
Oké.
Ó, egy perc! Muszáj megvennem ezt a fotót.
DÜH
- Siessetek! Gyorsan! - …az első vágányról.
Készítsétek a jegyeteket!
- …első vágányról. - Úgy, menj át!
- Menj már, Princess! - Jó, megyek.
Nyomás! Ez az!
Nem működik.
- Mi? - Nem működik.
- De gye… A vonat… - Nem, Jason! Tyler!
- Ne hagyjatok itt! - Indul!
- Ne menj el! Nem működik! - Akkor siess, kérlek!
Ó, szuper. Fantasztikus.
Igen, ez teljesen…
Menjetek csak!
Nem bírom…
Nézzük azt a jegyet!
Igen. Ez nem is jegy, igaz?
Ez a tagságid az állatkertbe.
Ó, igen.
Biztos szédülök még egy kicsit.
- Ó, itt van. Igen. - Megtaláltad? Oké.
Hopp! Meg is vagyunk.
Ülhettünk volna egyszerűen másik kocsiba is, nem?
A következő csak egy óra múlva indul.
- Kérem a jegyeket! - Szia,
- azt mondták… - Mi?
- …jönnek a következővel. - Oké, klassz.
- Akkor te… - És akkor…
- Bocs! Nem, nem, mondd! Mondd te! - Nem. Mindegy. Te mondd!
- Én? Nem, nem, nem, semmi. - Ja. Mondd! Mondd!
- Oké. - A jegyeket kérem!
Ez nem érvényes az első osztályra.
Ez az első osztály.
Nem ülhet ide.
Bírságot kell fizetnie.
Mit mond?
Shakira?
- Mi? - Shakira,
Dua Lipa. Santana.
Aguilera con Paco Rabanne.
Lin-Manuel Miranda, sí?
- Eva Longoria, Eva, sí, sí. - Eva Longoria! Eva Longoria. Sí, sí, sí.
Ez poén volt.
- Ó, jesszusom! - Mi van?
- Visszajön. Menj! - Jaj, ne!
- Fuss, fuss, fuss, fuss! Futás! - Hé, álljon meg!
Várjon, hé! Megállni, hé!
Elnézést!
Tudom, hogy nem spanyol.
VIC ROSS EZERMESTER
VÁLLALKOZÁSA 5 CSILLAGOS ÉRTÉKELÉST KAPOTT
MA LÁTTAM EGY CUKI KISKUTYÁT IMÁDOM ŐKET!
ÉS A SZÁRAZ SAMPONT ÉN IS!
A feliratot fordította: Binder Natália