היי.
ג'ייסון.
אתה ער?
- מה? - לא, אני…
אני פשוט… אני יוצאת.
רק רציתי לראות אותך לפני שאני הולכת לעבודה.
למה? את רואה אותי כל הזמן.
טוב, אני אתן לך לישון.
טוב. אני הולך לישון.
אנחנו עוברים על נתוני המכירות האחרונים בעבודה היום.
הונדורס עלתה ב-18 אחוז.
הונדורס הייתה רעיון שלי.
זה טוב?
כן, אמרתי לך.
ממש קשה לגרום לאנשים לנפוש שם.
המון מקרי רצח.
- יש. זה נהדר. - יש.
אני ממש שונאת את זה שאני מתחילה מוקדם בעבודה החדשה שלי.
אני מתגעגעת לבקרים שלי איתכם.
אתה חושב שהילדים יסכימו לקום שעה קודם?
אני לא רואה את זה צובר תאוצה, לא.
פשוט עכשיו שקט בסביבה, אני חושבת שממש חשוב
שנראה לפרינסס ולטיילר שאנחנו תא משפחתי חזק.
תקשיבי, דיברנו על זה.
בואי ננסה לא לדאוג מדברים עד שנצטרך לדאוג מהם.
- טוב? - טוב.
נאכל פיצה הערב?
- רק ארבעתנו? אנחנו אוהבים פיצה. - ניק… טוב.
- נראה לי שאני יכול לארגן את זה, כן. - טוב, נהדר.
- אני אתן לך לישון עכשיו. - ביי.
- קמדן לוק -
למה אתה עדיין חותר?
אני לא יכול להגיע לאמריקה עם זרועות זעירות.
אני צריך זרועות שנראות כאילו הן חתרו באוקיינוס האטלנטי.
- בבקשה. - תודה.
שייק חלבון ואבקת ביצה מקושקשת.
אני אוכל את זה בעוד 15 דקות.
עברתי רק 1.6 קילומטרים היום.
אבל אתה חותר כבר שעות.
הייתה לי רוח נגדית חזקה.
- איזו רוח? - יש רוח חזקה
בדיוק איפה שאני אמור להיות. קצת מעבר לאיים האזוריים.
- צפון האוקיינוס האטלנטי -
אבל, סקוט, אתה לא שם.
אני יודע.
אני פשוט מרגיש טוב יותר לגבי השקר
אם אני חותר באוקיינוס האטלנטי בצורה מציאותית ככל האפשר.
מי זה?
שכחתי לבטל עם נדיה.
טוב, תישאר כאן, אחרת היא תראה אותך.
תחתור בשקט.
שלום?
היי, נדיה.
זה בסדר. אנחנו לא צריכים ניקיון היום.
למה? הניקיון שלי לא טוב?
אני… מנקה השבוע.
את מספרת בדיחות כמו ויקטור קוקליושקין.
- אני לא יודעת מי זה. - הוא איש מצחיק.
עושה סאטירה על הממשלה.
עליו השלום.
זו סטיבי.
היא חולה.
תפוח האדמה הקטן שלי?
סטיבי…
היא מידבקת.
לא אכפת לי. אני הולכת אליה.
סטיבי, אני אעשה לך אמבטיית קרח.
היא ישנה.
השואב, זה יעיר אותה.
אני אאסוף את הלכלוך בידיים שלי.
לא, נדיה. זה בסדר.
ואנחנו נתקשר אלייך כשהיא תרגיש טוב יותר.
ובכל זאת תשלמי לי?
כן, נשלם לך.
טוב.
למה כולם שמים תגיות על האוכל שלהם?
טחינה.
אני לא אגנוב את הטחינה שלכם.
יש סימני קריאה.
אני עדיין לא מעכל את הונדורס.
עשית עבודה מדהימה.
תודה.
זו רק תוספת קטנה.
לא, זה נהדר.
המון מקרי רצח.
פשוט קראנו לערים "שוקקות".
כנראה זה אומר "הרבה מקרי רצח" בתעשייה.
צריך להודות שחורבות המאיה פשוט מופלאות.
- סוג'ורנה נסיעות -
היית שם?
בניתי מחדש ג'יפ ישן במקסיקו ונסעתי דרך מרכז אמריקה.
- זה מרשים. - אני אראה לך.
מי זה?
- צ'נטיקו. - צ'נטיקו.
אימצתי אותו כגור בבליז והוא בא איתי.
את לא רוצה לחכך את הפרצוף שלך בשלו?
לגמרי.
טוב, זה דז? דז? כן?
טוב. זה לא נשמע כמו שם, אבל בסדר.
הוא מדביר.
כנראה יש לנו עכברים.
כן, אני לא יודעת למה. אני חושבת שזה קשור לזה
שהנשים במשרד אוכלות 1,000 מאפים ביום…
בלי צלחת.
נשים אכן אוהבות מאפים.
בסדר, דז, תתרכז בעכברים.
מה אתה הולך לעשות?
סנאפ-קור-9-אקס.
העכבר נכנס, אוכל את הרעל…
ומתפוצץ.
אז אתה לא יכול פשוט… להעביר אותם לאנשהו?
אתה יודע, פשוט לשכן אותם מחדש?
זה פשוט משתלם יותר לפוצץ אותם.
כן, לא. זה באמת הגיוני.
- היי. - הכול טוב?
אתה בא למפגש החברתי הערב, מר רוס?
שוב, זה ג'ייסון.
זה לא מר רוס.
ולא. איזה מפגש? לא הוזמנתי לשום מפגש.
- זה פורסם בקבוצת הווטסאפ. - הייתי חייב להשתיק אותה.
קיבלתי התראה בכל חמש דקות, זה שיגע אותי.
טוב, בפעם הבאה נשים לך כרטיס קטן בחלון חנות העיתונים.
וגם, אנחנו מניחים שאתה חייב להישאר בבית
ולבהות מהחלון במכוניות החשודות
- שחונות בשכונה. - נכון.
תבוא אם אתה רוצה לבוא.
רק אל תהיה זקן ותתלבש אלגנטי מדי או תביא סלט תפוחי אדמה או משהו כזה.
טוב. הבדיחות האלה יימשכו כל השנה?
- אם תישאר, כן. - כן?
אז יש לנו עכשיו "תיאוריות ומודלים"?
לא, זה "גישות ושיטות". "תיאוריות ומודלים" היה ביום שלישי.
חשבתי שהיום יום שלישי.
הימים לא כתובים על קופסת התרופות שלך?
טוב, הן מתחילות לאבד מהאיכות עכשיו, רק שתדעי.
- תמונות -
- מלכודת עכברים של סנאפ-קור -
- מס' 1 - סנאפ-קור-9-אקס -
הסנאפ-קור-9-אקס.
מלכודת העכברים הקטלנית ביותר בשוק.
משיכה.
לכידה.
השמדה.
סנאפ-קור-9-אקס.
איך אני יכולה להיות מנקה, סקוט?
כן, כל פריט לבוש שיש לי הוא של מעצבים.
אי אפשר אפילו לנקות בניקוי יבש את החולצה הזאת.
אם היא מתלכלכת, פשוט צריך לזרוק אותה.
מה אתה עושה?
בדיוק מרחתי שכבה של שיזוף עצמי.
- למען השם. - אני אצטרך שיזוף של חותר
והתבהרתי בזמן שהתחבאתי במרתף.
רגע.
זה קרם הלחות לשיזוף עצמי לפנים שלי של חברת סליק?
בשביל החלק האחורי של הרגליים שלך?
זה עולה 200 ליש"ט לקופסה!
תן לי את זה!
אל תיקח את הקופסה החדשה שבחדר האמבטיה,
כי הרגע קניתי אותה.
זו הקופסה החדשה מחדר האמבטיה?
לא.
תחזור הנה!
היי!
איך עברו עליכם הימים האחרונים?
פרינסס?
כן? כן, היה בסדר.
- כן? - כן.
מה עשית?
את יודעת מה? הכול מתועד ברשתות החברתיות שלי.
זה בטח מהיר יותר פשוט לבדוק שם.
הבנתי.
בסדר. טוב, מי מתרגש מערב פיצה?
טיילר, אתה רוצה לבחור לעצמך פיצה?
אני הולך לברברה לארוחת ערב.
אלוהים אדירים. אתם יכולים להגיד לו?
זה מגוחך.
- ברברה. - זה השם שלה.
לך קוראים פרינסס.
בסדר, חבר'ה. תודה רבה.
אין לה איזה כינוי או שם אמצעי שנוכל להשתמש בו?
- לא. - כי אני חשבתי על באבס.
- ג'ייס. לא. - הרבה יותר גרוע.
בסדר, אז כולנו נצטרך להסתגל, לא?
זה מגוחך.
זה לא מגוחך. באבס זה מגוחך.
- פרינסס זה מגוחך. - מה איתך?
קצת… צמחונית סופרים. זה נראה טוב.
לא, מצטערת. אני הולכת לאימא שלי לעזור לה לעצב את הדירה החדשה שלה.
היא מצאה מתחם לופטים מדהים.
מה זה?
פשוט מקום כזה לאנשים יצירתיים
וגם לאנשים לא יצירתיים שעוברים גירושים
כדי להתחבר ולחיות כקהילה מגובשת.
- נחמד מאוד. - כן.
- כדאי שאצא עכשיו. - נכון. טוב. כן.
- תיהנו. - ביי.
- ביי-ביי. ביי.
לא סיפרת להם על התוכנית?
אני מצטער. מה אפשר לעשות? היו להם תוכניות.
ג'ייס, ככה זה מתחיל.
- ככה אנחנו מאבדים אותה. - טוב, אני לא יודע, ניק.
רגע אחד את מודאגת מזה שקט תעזוב.
עכשיו את מודאגת מזה שהיא נשארת.
טוב. בסדר.
בסדר. קדימה. תבחר את הפיצה שלך.
מה?
יש מפגש חברתי בקולג' הערב.
סיפרתי לך על זה.
- באמת? - זה כתוב ביומן כבר המון זמן.
- באמת? - כן.
כן.
אני חייב לזוז. אני ארכב לשם באופניים.
- טוב. - אני לא אחזור מאוחר, בסדר?
- טוב. טוב. - אני אוהב אותך. אני מצטער.
- בסדר. נתראה, יקירתי. ביי-ביי. - טוב. ביי.
- אוהבת אותך. תיזהר. - ביי. בסדר.
- מפגש חברתי בקולג' -
לא ייאמן!
- שלישי - טיילר שיננית 15:45 -
- קמדן -
היי, מר רוס.
תקרא לי ג'ייסון.
מה זה?
ציפיתי לערב סוער.
זה סוער. יש תחרות פאזלים.
תחרות פאזלים זה לא ערב סוער, טוב?
- הכול טוב? - הנה, בבקשה.
לא. אני לא מהאבטחה.
- לא, אני פשוט… - בסדר.
אז מה זה ערב סוער?
לא יודע. כמו ערב בשנות האלפיים.
אתה יודע, המון שתייה וריקודים
ומכות ושווארמה בדרך הביתה. אתה מבין…
לא. שוב, לא, אני לא מהאבטחה.
אני סטודנט. אני יודע. זה פשוט…
זה פשוט כי אני לובש את זה. רכבתי לפה.
- אפילו אין לך קסדה. - קסדה.
מה לא בסדר עם הדור שלכם?
תחבשו קסדות, תלכו לרופא, תמרחו קרם הגנה.
תשמרו על עצמכם, למען השם.
כן, מה שתגידי. רגע, חבר'ה. בואו נעיף מבט.
כן, בסדר. תיכנסו. תבלו.
קדימה, חבר'ה.
בואו נעשה ערב כמו שצריך. מי בעניין של צ'ייסרים?
- טוב. - בטח.
קדימה!
אני אקח שוט עשב חיטה, שוט ג'ינג'ר ושוט כורכום.
וחצי סטלה.
- בסדר. - תודה.
יש! מצאתי עוד חלק של פינה.
אלוהים.
נראה שפירס יכול לבחור את הטוב מכולם.
אבל קודם, נראה שקארל עם הגב לקיר בזמן שג'נה ומל…
בחייכם, חבר'ה.
בואו נצא כמו שצריך, הא?
רציתי להגיע הביתה מוקדם הערב.
נו באמת. יומן הכרת התודה שלך יכול לחכות.
ובכנות, מה הטעם לנהל יומן הכרת תודה
אם את לא חווה את החיים שאת אומרת שאת מוקירה?
זה לא יומן הכרת התודה שלי, האמת.
זה יומן השינה שלי.
ואני רואה תוצאות בשטח.
תקשיבו, אני לא רוצה להכליל,
אבל כל אחד ואחד בדור שלכם הוא נרקיסיסט.
למה? כי אנחנו מתרגלים דאגה עצמית?
בדיוק. זה דוחה.
ואתם לא כיפיים. איך אתם יכולים להיות כיפיים
כשאתם מתייחסים לגוף שלכם כמו למקדש?
תנו לי להגיד לכם, הגוף שלכם הוא לא מקדש, הוא רכב שכור.
יש לכם אותו רק לזמן קצר. אז בואו נראה כמה רחוק נוכל לקחת אותו, הא?
בכנות, כולכם הולכים למות לבד בגיל 103
מוקפים בחיידקי המעיים המושלמים שלכם.
זמן להתנתק מהמסכים.
חבר.
אתם יודעים שהכי מגניב מביניכם היה נחשב לחנון בשנות ה-90?
אני באמת מבלה הרבה זמן במחשבות על חיידקי המעיים שלי.
בסדר. בואו נצא.
עכשיו אנחנו מדברים.
- זמן להפסיק עם הקפאין. - כן.
לא נשתה אספרסו מרטיני, נכון?
לא, אנחנו לא.
תביאו את הטלפונים שלכם. הם הסחת דעת מהחיים.
אני רק מזהירה אותך, זה ירטוט בכל חצי שעה כדי להזכיר לי לשתות.
את לא צריכה את זה כדי להזכיר לך לשתות. אני פה עכשיו.
בואו נעשה את זה.
קלי קלות.
- טוב. נתראה. - כן, נתראה אחר כך.
היי.
מה אתה עושה פה?
נשארו לי כמה דברים לסיים לפני מחר.
- מה איתך? - כן, לא, אותו דבר.
- כן. - כדאי שאגש לעבודה.
כן. גם אני.
טוב. תודה.
אז הכלל הראשון של ערב בילוי סוער הוא לבחור טוב את הפאב הראשון.
שלא יהיה מפונפן.
בלי דמי כניסה, בלי השטויות של סלקציה.
לא. ערב בילוי סוער זה לא בילוי בחברה הגבוהה.
זה לאנשים. ים של אנשים. כולם שווים.
אף פעם אל תרדפו אחרי החבר'ה המגניבים.
- המשימה הושלמה במלואה. - קדימה.
למה אתה שותה את זה כאילו אתה אוכל צדפה?
כי זה מגעיל.
אבל צריך להגיע קודם לרמת שכרות בסיסית טובה.
תסמכו עליי. אתם תודו לי אחר כך.
זה הולך להיות אדיר.
כן.
זהו זה. תורידו את זה.
זו הייתה ארוחת הבוקר שלי כשהייתי בן 20 ומשהו.
זה הולך להיות מדהים!
זה שלך?
לא, זה בסדר. לא, ניקי. אני יכול…
- זה בסדר. - לא, לא.
- האריה הלבן קרי האוול -
אתה בלהקה.
כן. כן.
טוב, לא. זה רק אני.
אין לי איפה להדפיס את זה.
אז בגלל זה אתה כאן, הא?
כן. אני יודע שאני לא אמור להשתמש במשרד בשביל זה.
את יכולה לשמור סוד?
- וולט 47 -
טוב. הדבר הכי טוב בשנות ה-90, אין טלפונים עם מצלמות.
אז אתם לא צריכים להיראות מגניבים. אתם יכולים לאבד את עצמכם.
בסדר. תקשיבו, חוקי רחבת הריקודים, שומעים?
מתמסרים או מוותרים.
כל הגוף. כל הלב. אין פה שיפוטיות.
וכשהדרופ מגיע, ידיים באוויר, בסדר?
הוא מגיע.
תתכוננו.
הוא מגיע. בעוד רגע.
הוא מגיע.
כן!
אנשים לא יראו שלקחת אותן?
לא, כי אני אחביא אותן בלוקר שלי,
אגיע מוקדם מחר בבוקר,
- ואז אחזיר אותן למקום. - הבנתי.
ממה שקראתי, אי אפשר להיפטר מעכברים
אלא אם כן מטפלים בשורש הבעיה.
ושורש הבעיה
היא שמישהי אוספת שוב ושוב את כל המלכודות?
אפשרי. כן, כן. זה לא הוגן.
אנשים מביאים את הכלבים שלהם למשרד הזה בכל יום,
הם מלקקים את עצמם, מרחרחים כל דבר.
מעולם לא קרה לי שעכבר טיפס לי על הרגל
ודחף את כל הפרצוף הקטן שלו למפשעה שלי.
זו גזענות של בעלי חיים.
אז…
מה אתה עושה?
אני לא גזען.
- הנה עוד אחת. - טוב.
אז איך החלטת שאת רוצה להיות עובדת סוציאלית?
זה סיפור ארוך.
כן, גם לי יש כמה סיפורים ארוכים.
הייתי באומנה.
אני לא צריכה שתטה את הראש הצידה ברחמים.
לא. לגמרי. את צודקת.
ולא היו לי הרבה חברים.
אז נכנסתי לקטע של סוסים.
מה, כלומר…
כלומר הרואין? סמים?
- לא, כלומר סוסים. - סוסים אמיתיים, טוב. כן.
והייתה עובדת סוציאלית אחת.
היא לקחה אותי תחת חסותה.
היא מצאה סידור שבו יכולתי לרכוב בכל שבוע.
היא לקחה אותי לשם בכל שבת עם כל האמיליות.
אני בבגדי הספורט שלי.
- הייתי הפייבוריטית של הסוסים. - אין לי ספק.
ואז, יום אחד, איזו חובבת סוסים אחת נתנה לי מעטפה
לתת לעובדת הסוציאלית.
- כן. - פתחתי אותה.
זו הייתה חשבונית. בשבילה.
לא היה שום סידור.
- היא שילמה. - הבנתי.
בכל שבוע במשך שנתיים.
וואו. מה אמרת לה?
לא אמרתי כלום.
גם היא לא אמרה.
פשוט המשכנו כרגיל.
בכל מקרה, הייתי רוצה להיות כזאת בשביל מישהו.
העובדת הסוציאלית הזאת…
לא קראו לה פני, במקרה, נכון?
לא, קאלי.
- מי זו פני? - לא, פשוט…
טוב, גם לנו הייתה קאלי.
טוב, מספיק עם זה. קדימה.
בואי נשתה כמה אספרסו מרטיני.
- תראי, הנה הוא. - אני חושבת שהוא נראה רעב.
תטעמי קצת מהחלומי של ג'נט עם רוטב הצ'ילי המתוק של דן.
טוב.
אז…
מה קורה?
הכול בסדר?
למה אתה מתכוון?
טוב, אנחנו יושבים במשרד וצופים בעכברים באמצע הלילה
עם ערימת מלכודות עכברים בתיק שלך.
אני פשוט ממש אוהבת עכברים.
מישהו חייב לשמור עליהם, לא?
אין להם מושג איך נראה העולם האמיתי, הם פשוט…
מתרוצצים בתמימות וחיים את חייהם.
הם לא יכולים לראות את הסכנות, נכון?
הם חושבים שהם בוגרים רק כי הם צבעו את השיער.
יש לי הרגשה שאולי זה לא קשור רק לעכברים.
האימא הביולוגית של הילדים שלנו חזרה,
ואף אחד אחר לא מודאג מזה חוץ ממני.
טוב, זה נשמע כמו מקום בודד להיות בו.
יש לי כל הזמן מחשבות שליליות עליה.
אני בטוח שהן לא כאלה גרועות.
אמש חלמתי שדרסתי אותה עם המכונית שלי.
- טוב… - לא.
אל תצחק.
אדם טוב בחיים לא היה חושב על זה, אפילו לא בשינה.
קרי, אני פשוט… אני יודעת מי הבן אדם הזה.
היא גורמת לך להתאהב בה,
היא לא יכולה להתמודד עם זה, היא נלחצת
ואז היא עוזבת.
ואני מרגישה שאני היחידה שקולטת שהיא צרה צרורה.
היא רוצה חופשה?
אולי להונדורס?
כי אני מכיר כמה ערים שוקקות שהיא יכולה לבקר בהן.
"כמה ערים שוקקות."
אני חושבת שכנראה היה עדיף
אילו הייתי אדם קצת אחר, האמת.
ההערכה העצמית שלך די נמוכה, לא?
טוב, אני אמורה לדעת.
אני הרי אני.
תגידי לי דבר אחד חיובי על עצמך.
- קרי. - תגידי לי דבר אחד חיובי
על עצמך. קדימה.
אני טובה מאוד בלמדוד את הכמות הנכונה של פסטה כשאני מבשלת.
טוב, זו התחלה.
כן.
כי למי שלא מכיר אותך, את נראית…
די נהדרת.
טוב, אני צריכה קינוח.
אני חושבת שלפאט יש קצת טירמיסו.
- אוי, לא. - מה קרה?
פספסנו אחת.
אוי, לא.
- האם זה… - אני לא יודעת.
- את רוצה שאני… - כן. כן, כן, כן.
הוא…
התפוצץ.
אתה יודע מה? זה היה דווקא די כיף.
טוב, רק 23:15. אז בואו נמשיך לאנשהו, טוב?
אני די עייפה.
טוב, בואו נאכל שווארמה לפחות. קדימה. כן?
חייבים לאכול שווארמה. זה סוגר את הערב, לא?
אתה לומד דברים על עצמך, אמיתות מתבהרות.
שווארמיה זה טיפול של פעם.
יש לי הורים שמשלמים על טיפול אמיתי.
באמת?
אתם רוצים את הטלפונים שלכם, הא?
בסדר.
- בסדר. טוב… - תודה, מר רוס.
- כן, סעו הביתה בזהירות, בסדר? - טוב.
- לילה טוב. - ביי.
- מה קורה? מה קורה פה? - מה? כלום. לא קורה כלום.
אתה יודע שטלפונים הם לא הדרך היחידה להסיח את דעתך ממשהו?
למה היית זקוק כל כך לבילוי סוער?
התכנסנו כאן כדי לזכור את…
עכבר.
חבר, קולגה…
אבא.
עכבר היה תמיד שם עם חיוך ועם בדיחה,
עכבר ש…
מצטערת, זה הופך את זה לעצוב יותר אם הוא היה עכבר נהדר.
הבנתי.
הוא היה חרא של עכבר, האמת.
- כן? באמת? - כן.
כשהוא הלך למסיבות,
הוא תמיד היה טורח לציין שהוא הביא את היין היקר.
והוא תמיד היה אומר,
"למה שלא תיקחו קצת מהיין שאני הבאתי? הוא ממש טעים."
באמת… אין צורך.
כולנו חברים ואף אחד לא ביקש ממך להביא בקבוק יקר
- אז… - בדיוק.
וכשהזמינו אותו לאירועים חברתיים, הוא תמיד היה מביא את הילד שלו.
ואת לא באמת יכולה להגיד משהו. מן הסתם.
אבל זה כאילו, "בחייך, בנאדם. זה וייב שונה לגמרי עכשיו."
ברוך שפטרנו, אם כך.
- את בסדר? - כן.
את פשוט, את…
את עושה את המיטב ואת מאבדת ריכוז לדקה אחת
ואז קורה משהו שאי אפשר לתקן.
- סליחה… - לא.
- אני… אני חייבת ל… - כן. כן.
- כן. - לגמרי. היי, ניקי?
אם את רוצה לבוא…
בטח. כן.
- כן? - כן. תודה.
מגניב.
טוב…
- שווארמה -
- היא פשוט הופיעה אצלכם בדירה? - פשוט הופיעה.
ותקשיבי, אני מבין שזה קשה,
אבל ניקי נכנסה למצב של חרדה מוחלטת.
את חייבת לתת למערכת היחסים הזאת זמן לנשום.
את לא יכולה פשוט לנעוץ בה מבטים בכל שנייה ביום,
ולחכות שהיא תתפוצץ כמו מפעל זיקוקים סיני.
וגם, הגיס שלי חותר באוקיינוס האטלנטי.
אימא אבודה, אישה נסערת וגיס באוקיינוס האטלנטי.
זו חתיכת צרה.
ברור שפרינסס תרצה לבלות עם אימא שלה.
אימא ביולוגית. זו אימא שלה. למען השם.
בכל מקרה, זה…
זה מאוד מלחיץ אותי
ואני… לא יודע מה אני אמור לעשות.
ניסית להישמע פחות כמו ילדת אינסטגרם בכיינית
שמרוכזת רק בעצמה?
אתה יכול להבין כמה קשה זה בטח לניקי, נכון?
- כן? - אתה נמצא שם בשבילה?
- אני שם בשבילה כל הזמן. - באמת?
כי זה די נראה שאתה בשווארמיה בחצות.
כי אילו זה היה אבא שני, אני בספק שהייתי רואה
את הגבר הלבוש בחולצת "כל מה שצריך זה אהבה" שיושב במעגל מתופפים, שאני רואה מולי עכשיו.
זה היה כמו האיילים האלה כשהם נכנסים זה בזה עם הקרניים.
את יודעת מה? באמת קינאתי בצורה מוזרה
כשפרינסס תלתה פוסטר של הארי סטיילס בחדר שלה.
נלחצתי וקניתי ז'קט קטיפה.
לא, היית עושה הורדות ידיים עם הבחור הזה במסיבת יום ההולדת ה-18 שלה
ממש על שולחן המתנות.
אז במקומך, הייתי צוברת קצת קרדיט
ליום שבו פרינסס תהיה אובססיבית לגבי האבא הבריסטה הלוזר החדש שלה עם קעקועי הצוואר,
שנותן לה ולחברים שלה קפוצ'ינו בחינם.
את מבינה, על זה דיברתי. מה שקורה עכשיו.
זה הקסם של השווארמיה.
אפילו את חכמה כאן.
את יודעת מה? אולי אנחנו צריכים לבוא לפה פעם בשבוע.
- לא. - לדבר על זה.
- אני לא חושבת שבאמת הבנת. - את הולכת להיות קאלי מדהימה…
יום אחד. באמת.
- אחי. - כן?
אתם מכינים פיצות במקרה?
היי. תתעוררי.
מה השעה?
השעה 6:30.
את מפסידה את בוקר הפיצה.
מגוחך.
- הבחורה מהמשרד -
תרגום: גלעד וייס