Hallå.
Jason.
Är du vaken?
- Va? - Nej, jag…
- Jag går nu. - Va?
Ville bara se dig innan jag går till jobbet.
Varför? Du ser mig jämt.
Du ska få somna om.
Okej. Jag somnar om.
Vi ska gå igenom senaste säljdata på jobbet idag.
Honduras uppgång med 18 %.
Honduras var min idé.
Är det bra?
Ja, jag sa ju det.
Det är jättesvårt att få folk att semestra där.
Så många mord.
- Hurra. - Hurra.
Jag avskyr att vi börjar så tidigt på nya jobbet.
Jag saknar mina morgnar med er.
Tror du barnen kunde tänka sig att gå upp en timme tidigare?
Det är nog inte troligt.
Jag menar bara att nu med Kat i farten är det väldigt viktigt
att visa Princess och Tyler att vi är en stark familjeenhet.
Vi har pratat om det här.
Vi ska inte oroa oss för saker förrän vi måste.
- Okej? - Okej.
Du, pizzakväll ikväll?
- Bara vi fyra? Vi älskar pizza. - Okej.
- Det kan jag nog klara. - Bra.
- Du ska få somna om. - Hej då.
Varför ror du fortfarande?
Jag kan ju inte dyka upp i USA med smala armar.
Armarna måste se ut som om de har rott över Atlanten.
- Varsågod. - Tack.
Proteinshake och äggpulver.
Jag äter det om 15 minuter.
Jag har bara rott 1600 meter idag.
Men du har rott i flera timmar.
En stark motvind blåste tillbaka mig.
- Vilken vind? - Det blåser kraftigt
precis där jag skulle vara. Vid Azorerna.
NORDATLANTEN
Men Scott, du är ju inte där.
Jag vet.
Det känns bättre att ljuga
om jag har rott över Atlanten så realistiskt som möjligt.
Vem är det?
Det är säkert Nadya.
Stanna här, annars ser hon dig.
Ro tyst.
Hallå?
Hej, Nadya.
Vi behöver ingen städning idag.
Varför? Min städning inte duger?
Jag… sköter städningen den här veckan.
Du lika rolig som Viktor Koklyushkin.
- Jag vet inte vem det är. - Han är rolig.
Han gjorde satirer om regeringen.
Må han vila i frid.
Det är Stevie.
Hon är sjuk.
Min lilla potatis?
Stevie…
Hon är smittsam.
Bryr mig inte. Jag gå till henne.
Stevie, jag göra isbad åt dig.
Hon sover.
Dammsugaren kommer att väcka henne.
Jag ta upp smutsen med händerna.
Nej, Nadya. Det behövs inte.
Och vi ringer dig när hon är bättre.
Ni betalar mig ändå?
Ja, det gör vi.
Okej.
Varför sätter alla etiketter på sin mat?
Tahini.
Jag ska inte ta din tahini.
Utropstecken också.
Jag tänker på Honduras.
Fantastiskt bra jobbat.
Tack.
En liten ökning bara.
Nej, det är jättebra.
Så många mord.
Vi skriver att städerna är "livliga".
Det betyder tydligen "många mord" i branschen.
Men ärligt talat är mayaruinerna fantastiska.
SOJOURNA RESEBYRÅ
Så du har varit där?
Jag byggde om en gammal jeep i Mexiko och körde genom Centralamerika.
- Imponerande. - Jag ska visa dig.
Vem är det där?
- Chantico. - Chantico.
Jag adopterade honom som valp i Belize och han följde med mig.
Visst vill du bara gnugga ansiktet mot hans?
Absolut.
Jaha, det här är Des. Ja?
Det låter inte som ett namn, men okej.
Han är skadedjursutrotare.
Tydligen finns det möss här.
Jag vet inte varför. Det har nog nåt att göra med
de 1 000 bakverken som damerna här på kontoret äter dagligen…
…utan fat.
Kvinnor älskar bakverk.
Okej, Des, fokusera på mössen.
Vad tänker du göra?
Tja. SnapCore9X.
Mössen kryper in, äter giftet…
…exploderar.
Kan du inte bara… flytta mössen nån annanstans?
Du vet, omlokalisera dem?
Mer kostnadseffektivt att explodera dem.
Jaha. Det är ju logiskt.
- Hej. - Hej. Allt väl?
Kommer du till samlingen, mr Ross?
Återigen, säg Jason.
Inte mr Ross.
Och nej. Vilken samling? Jag har inte fått nån inbjudan.
- Den ligger på WhatsApp. - Jag fick stänga av den.
Det plingade var femte minut, gjorde mig galen.
Okej, nästa gång sätter vi ett kort i fönstret på tidningskiosken åt dig.
Och vi antar att du måste stanna hemma
och glo ut på misstänkta bilar som
- parkerat i närheten. - Ja.
Kom om du vill.
Men var inte så där gammal och klä upp dig eller ta med potatissallad och så.
Ska de där skämten hålla hela året?
- Om du gör det. - Jaha?
Är det "Teorier och modeller" nu?
Nej, det är "Tillvägagångssätt och metoder". Det andra var i tisdags.
Är det inte tisdag idag?
Skriv ner dagarna på din dosett.
De har sämre kvalitet nu, bara så ni vet.
BILDER
SNAPCORE MUSFÄLLA
NR. 1 - SNAPCORE9X
SnapCore9X.
Den dödligaste musfällan på marknaden.
Lura in.
Fånga.
Förgör.
SnapCore9X.
Hur kan jag vara en städare, Scott?
Allt jag har på mig är designerkläder.
Den här toppen går inte ens att kemtvätta.
Om den blir smutsig får man kasta bort den.
Vad gör du?
Jag lägger på egen solbränna.
- För jösse namn. - Jag behöver ha en roddares solbränna
och minska blekheten efter att ha gömt mig i källaren.
Vänta lite.
Är det där min Célique fuktgivande ansiktskräm?
För baksidan av dina ben?
Den kostar 200 pund per burk!
Ge hit den!
Våga inte använda den nya burken i badrummet,
för jag har just köpt den.
Är det här den nya burken?
Nix.
Kom tillbaka!
Hej!
Hur har er dag varit?
Princess?
Ja? Jodå, den var bra.
- Ja? - Ja.
Vad har du gjort då?
Vet du, det står på mina sociala medier.
Det går fortare att kolla där.
Jaha. Uppfattat.
Okej. Vem vill ha pizzakväll?
Tyler, vill du välja pizza?
Jag ska äta hos Barbara.
Jösses. Säg åt honom.
Det är löjligt.
- Barbara. - Hon heter så.
Du heter Princess.
Okej, hör ni. Tack så mycket.
Har hon ett smeknamn eller mellannamn?
- Nej. - Jag tänkte Babs.
- Jase. Nej. - Ännu värre.
Okej. Vi får väl anpassa oss, eller hur?
Det är löjligt.
Inte alls. Babs är löjligt.
- Princess är löjligt. - Och du då?
Veggie supreme. Den verkar god.
Nej, förlåt. Jag ska till mamma och hjälpa henne inreda nya lyan.
Hon fann ett jättebra kollektiv i ett lagerhus.
Vad är det?
Bara ett ställe för kreativa
och även för icke kreativa som går igenom en skilsmässa,
där man samlas och lever som ett kollektiv.
- Så trevligt. - Ja.
- Jag ska nog gå nu. - Okej. Ja.
- Ha så trevligt. - Hej då.
- Hej då.
Berättade du inte för dem om planen?
Beklagar. Vad kan man göra? De hade planer.
Det är så det börjar.
- Det är så vi mister henne. - Alltså, Nik.
Först är du rädd att Kat ska sticka.
Nu är du rädd att hon stannar.
Okej. Vi säger så.
Din tur. Välj pizza nu.
Vad är det nu?
Det är en samling på colleget ikväll.
Jag berättade om den.
- Gjorde du? - Den har varit uppskriven länge.
- Har den? - Ja.
- Jaha. - Just det.
Jag måste gå. Jag cyklar dit.
- Okej. - Jag stannar inte så länge.
- Okej. - Älskar dig. Beklagar.
- Okej. Vi ses sen. Hej då. - Hej då.
- Älskar dig. Var försiktig. - Jadå.
COLLEGESAMLING
Otroligt!
TIS - TYLER HYGIENIST 15:45
Hej, mr Ross.
Säg Jason.
Vad är det här?
Jag väntade en häftig kväll.
Den är häftig. Vi har pusseltävling.
Pusseltävling är inte en häftig kväll.
- Allt väl? - Varsågod.
Jag är ingen vakt.
- Jag är bara… - Okej.
Så vad är en häftig kväll?
Som i början av 2000-talet.
Ni vet, aggressivt drickande och dansande
och slagsmål och en kebab på hemvägen. Ni vet…
Nej. Återigen, jag är ingen vakt.
Jag är student. Jag vet. Jag…
För jag bär den här. Jag cyklade hit.
- Du bär inte ens cykelhjälm. - Hjälm.
Vad är det med din generation?
Bär hjälm, gå till läkare, använd solskydd.
Ta hand om er, för jösse namn.
Okej då. Vänta lite, grabbar. Få se.
Okej. Fortsätt. Ha en bra kväll.
Kom igen nu, gänget.
Nu ska vi festa loss. Vem vill ha shots?
- Okej. - Visst.
Kom igen!
En veteshot, en ingefärashot och en gurkmejashot.
Och en sejdel Stella.
- Okej. - Tack.
Ja! Jag hittade en hörnbit till.
Jösses.
Pierce verkar ha fått välja först.
Men först verkade Carl vara pressad medan Jenna och Mel…
Kom igen nu.
Vi gör en pubrunda.
Jag vill komma hem tidigt.
Din tacksamhetsdagbok kan vänta.
Och vad är poängen med en tacksamhetsdagbok
om man inte upplever det liv man säger sig vara tacksam för?
Det är faktiskt inte min tacksamhetsdagbok.
Det är min sömndagbok.
Den gör verkligen nytta.
Jag vill inte generalisera,
men varenda en i er generation är narcissister.
Varför? För att vi praktiserar egenvård?
Just det. Det är obscent.
Ni är tråkiga. Hur kan ni vara kul
när ni behandlar kroppen som ett tempel?
Kroppen är inte ett tempel utan en hyrbil.
Ni har den bara ett kort tag. Så testa hur mycket den klarar.
Ni kommer att dö ensamma vid 103 års ålder,
omgivna av era perfekta tarmbakterier.
Dags att filtrera blått ljus.
Kompis.
Fattar ni att den coolaste av er hade varit en nörd på 90-talet?
Jag tänker onekligen mycket på mina tarmbakterier.
Okej. Vi går ut.
Så ska det låta.
- Inget mer koffein nu. - Okej.
Vi ska väl inte ha espressomartini?
Nej, då.
Mobiler hit. De distraherar er från livet.
Den surrar varje halvtimme för att påminna mig att dricka.
Du behöver inte den som påminnelse. Jag är här nu.
Nu kör vi.
Lätt sak.
- Okej, vi ses då. - Ja, vi ses.
- Hej. - Oj!
Vad gör du här?
Jag hade några saker att göra klart till imorgon.
- Och du? - Ja, samma här.
- Ja. - Jag ska väl fortsätta.
Ja. Samma här.
Okej. Tack.
Första regeln för en utekväll är att välja den första supen väl.
Inget flådigt.
Inget sånt där exklusivt VIP-larv.
Nej. En bra utekväll är inte finkultur.
Den är för folket. Ett hav av folk. Alla jämlika.
Försök aldrig nånsin efterlikna innefolket.
- Där har vi verkligen lyckats. - Kom igen.
Varför häller du i dig så där?
För att det smakar pyton.
Men man måste lägga en bra grund av fylla först.
Tro mig. Ni kommer att tacka mig sen.
Det här blir jättebra.
Ja.
Såja. Häll i er.
Det var min frukost i 20-årsåldern.
Det här kommer att bli jättekul!
Är det här din?
Nej, okej. Låt bli, Nikki…
- Ingen fara. - Nej.
Du är med i ett band.
Ja.
Nej. Det är faktiskt bara jag.
Jag har ingenstans att trycka dem.
Så det är därför du är här?
Ja. Jag vet att jag inte borde använda kontoret.
Kan du bevara en hemlighet?
Just det. Det bästa med 90-talet, inga mobilkameror.
Så man behöver inte se cool ut. Man kan släppa loss.
Okej, hör på, dansgolvsregler.
Inga halvmesyrer.
Hela kroppen, helhjärtat. Ingen dömer.
Och när droppet kommer, händerna i luften, okej?
Det kommer.
Var redo.
Det kommer. När som helst nu.
Det kommer.
Sådär ja!
Kommer inte folk att se att du tog dem?
Nej, jag tänker gömma dem i mitt skåp,
komma hit tidigt imorgon
- och sätta ut dem igen. - Jaha.
Jag läste att man inte kan bli kvitt möss
om man inte blir kvitt grundproblemet.
Och är ett av grundproblemen
att nån plockar bort musfällorna?
Möjligen, ja. Det är orättvist.
Folk tar med sina hundar till kontoret varje dag,
och de slickar sig och nosar på allting.
Ingen mus har krupit uppför mitt ben
och stuckit nosen i mitt skrev.
Det är djurrasism.
Så…
Vad gör du?
Jag är ingen rasist.
- Där är en till. - Okej.
Hur länge har du velat bli socialarbetare?
Det är en lång historia.
Jag har några långa historier själv.
Jag var i familjehem förut.
Och lägg inte huvudet åt sidan av sympati.
Nej. Absolut. Du har rätt.
Jag hade inte många vänner.
Jag blev intresserad av hästar.
Vadå, som i…
Som i heroin? Knark?
- Nej, som i hästar. - Riktiga hästar. Jag förstår.
Det fanns en socialarbetare där.
Hon liksom tog sig an mig.
Hon ordnade så att jag fick rida var vecka.
Hon körde mig dit varje lördag med alla hästtjejer.
Jag i mina träningskläder.
- Jag var hästens favorit. - Det förstår jag.
En dag gav en hästkvinna mig ett kuvert
till socialarbetaren.
- Ja. - Jag öppnade det.
Det var en räkning. Till henne.
Det fanns inget program.
- Hon hade betalat. - Ja.
Varje vecka i två år.
Wow. Vad sa du till henne?
Jag sa ingenting.
Inte hon heller.
Vi bara fortsatte.
Jag skulle gärna vilja vara så för nån.
Den här socialarbetaren…
…hette hon möjligen Penny?
Nej. Cally.
- Vem är Penny? - Nej, det är bara…
Vi hade också en Cally.
Nog pratat om det. Kom igen.
Vi tar några espressomartini.
- Titta, där är han. - Han ser hungrig ut.
Smaka lite av Jeanettes halloumi och Dans sweet chilisås.
Okej.
Så…
Vad händer?
Är allt som det ska?
Vad menar du?
Vi sitter ju på kontoret mitt i natten och ser på möss,
med en massa musfällor i din väska.
Jag älskar möss, helt enkelt.
Nån måste ju ha omsorg om dem, eller hur?
De vet inte om den verkliga världen…
…utan springer omkring helt ovetande.
De ser inte farorna.
De tror sig vara vuxna bara för att de har tonat håret.
Det här verkar handla om mer än möss.
Våra barns biologiska mamma har kommit tillbaka,
och ingen är orolig för det utom jag.
Det måste kännas ganska ensamt.
Jag har negativa tankar om henne.
Det är nog inte så farliga.
Jag drömde att jag körde på henne.
- Okej… - Nej.
Skratta inte.
En god människa skulle aldrig tänka så, ens i sömnen.
Kerry, jag bara… Jag vet hurdan hon är.
Hon charmar en totalt,
sen kan hon inte hantera det, hon får panik,
och sen sticker hon.
Det känns som om jag är den enda som inser att det blir problem.
Tycker hon om semester?
Kanske resa till Honduras?
För jag vet några livliga städer hon kan besöka.
"Livliga städer."
Det vore nog bättre
om jag var lite annorlunda som person.
Du har en låg självuppfattning, eller hur?
Det borde väl jag veta.
Jag är ju jag.
Säg nåt positivt om dig själv.
Kerry.
Säg nåt positivt om dig själv. Kom igen.
Jag är bra på att mäta upp rätt mängd pasta när jag lagar mat.
Okej. Alltid något.
Japp.
För de av oss som inte känner dig, verkar du…
…väldigt fin.
Okej, jag behöver dessert.
Pat har visst lite tiramisu.
- Åh nej. - Vad är det?
Vi missade en.
Åh nej.
- Är den… - Jag vet inte.
- Ska jag… - Ja. Ja.
Den har…
…exploderat.
Alltså, det där var faktiskt rätt kul.
Klockan är bara 23:15. Vi går nån annanstans nu, va?
Jag är rätt trött.
Vi tar en kebab åtminstone. Kom igen?
En kebab rundar av kvällen.
Man lär sig saker om sig själv, sanningar träder fram.
Gammaldags kebab-terapi.
Mina föräldrar betalar för riktig terapi.
Jaså?
Mobilerna, va?
Okej.
- Okej… - Tack, mr Ross.
- Ja, var rädda om er. - Okej.
- God natt. - Hej då.
- Vad är det här? Vad pågår? - Vadå? Ingenting.
Mobiler är inte det enda folk använder som distraktion.
Varför längtade du desperat efter en utekväll?
Vi är här för att minnas…
Mus.
Vän, kollega…
…far.
Mus fanns jämt där med ett leende och ett skämt,
den sortens mus som…
Förlåt, det blir bara sorgligare om han var en bra mus.
Uppfattat.
Han var faktiskt en rätt elak mus.
- Var han? Säkert? - Ja.
När han gick på fester
råkade han jämt nämna att han tog med det dyra vinet.
Och han sa jämt:
"Smaka lite av vinet jag tog med. Det är jättegott."
Det… behövs inte.
Vi är alla vänner här, och ingen bad dig ta med en dyr flaska,
- så… - Precis.
Och när han blev bjuden på tillställningar tog han jämt med sitt barn.
Och man kan ju inte direkt säga nåt.
Men man tänker: "Kom igen, det blir helt andra vibbar nu."
Skönt att slippa honom.
- Allt okej? - Jadå.
Bara…
Man gör sitt bästa men mister fokus ett ögonblick,
och så händer nåt som aldrig kan göras ogjort.
- Förlåt… - Nej.
- Jag måste… - Ja.
- Absolut. Du, Nikki?
Ifall du vill komma…
Visst. Ja.
- Ja? - Ja. Tack.
Bra.
Tja…
- Hon bara dök upp utanför er dörr? - Just det.
Och jag vet att det är svårt,
men Nikki är i totalt panikläge.
Man måste ge relationen tid att andas.
Man kan inte stirra på den hela tiden
och vänta på att den exploderar som en kinesisk fyrverkerifabrik.
Och så min svåger som ror över Atlanten.
Länge försvunnen mamma, upprörd fru och svåger ute på Atlanten.
Verkligen inte lätt.
Självklart vill Princess vara med sin mamma.
Biologiska mamma. Hennes mamma, för jösse namn.
I alla fall…
…finner jag det pressande
och vet inte vad jag ska göra åt det.
Kanske låta mindre som en gnällig tjej på Insta
som tycker synd om sig själv?
Du förstår väl hur tufft det är för Nikki?
- Ja? - Är du där för henne?
- Det är jag jämt. - Jaså?
För du är i en kebabbar vid midnatt.
Om det var en andra pappa som dykt upp, skulle jag nog inte få se den här
"kärlek övervinner allt"-naiva mannen jag ser framför mig nu.
Det skulle vara som hjorthannar som stångas.
Vet du, jag blev märkligt avis
när Princess satte upp en affisch med Harry Styles.
Jag köpte en lila kavaj i ren panik.
Nej, du skulle bryta arm med killen på hennes 18-årsdag
vid just det här bordet.
Så om jag var du skulle jag samla god vilja
för när Princess blir besatt av sin nya nacktatuerade dönick till barista-pappa
som ger henne och polarna gratis latte.
Du ser, det här är grejen.
Det är kebabbarens magi.
Till och med du är klok här.
Vi borde komma hit varje vecka.
- Nej. - Prata om det.
- Du har inte förstått riktigt. - Du blir en fantastisk Cally…
…en dag. Verkligen.
- Hörru. - Ja?
Har ni möjligen pizza också?
Hej. Vakna.
Vad är klockan?
Halv sju.
Du missar pizzamorgon.
Löjligt.
TJEJEN PÅ KONTORET
Undertexter: Bengt-Ove Andersson