Såja, öppna paketet.
Jösses. Jag älskar dem.
- Bra. - De är så coola.
Vi fick idén när du skickade ett mejl med texten:
"Köp exakt de här träningsskorna."
- Tack. - Har den äran, kära du.
- Vi älskar dig. - Tack.
- Jag ska prova dem. - Grattis.
Ja, gör det.
HAR DEN ÄRAN HÄLSNINGAR - JASON
"Har den äran. Hälsningar, Jason."
MÅNGA KRAMAR, MAMMA XXXX
Du vet min princip. Välj en fras och håll fast vid den hela livet.
Inga undantag.
Man sparar massor med tid på det.
- Jättesmart. - Jajamän.
Okej, då åker jag till Barnet.
Ja, Din praktikplats?
Jag ser verkligen fram emot det.
Jag är utled på alla böcker.
Jag vill ut i verkliga världen och faktiskt göra skillnad.
- Du vet? - Vad gäller det?
En kvinna med hamstringssyndrom.
Ja, men ge mig en timme med henne
så ska hennes hem vara tipptopp.
Nej, klampa inte bara in och tro att du kan fixa allt.
Ibland rör du dig genom världen på ett väldigt maskulint sätt.
Tack. Så vänligt.
Okej.
Var är Vic? Han skulle ge Princess hennes första körlektion.
Jag ringer honom och hör var han är.
- Hallå? - Victor Ross Allt-i-allo.
PAPPA
Högst rankad i norra London och West Essex.
- Vem talar jag med? - Det här är Doreen.
- Jaha, Doreen. Vem är du? - Victors assistent.
Jaha, vi försöker komma i kontakt med Vic, Doreen.
Ja. Har ni vår app?
Er app? Nej.
Det enklaste sättet att kontakta oss är via appen.
- Okej. - Jaha. Okej.
Jag sätter er i kö.
- Tack, Doreen. - Vad händer?
- Vad tycks? - Ja.
- Jättefina. - Visst är de fina?
- Farfar parkerar just, sa han. - Hur fick du tag i honom?
- Jag står i kö. - Man måste använda appen.
- Förstås. - Otroligt.
Han är här.
Visst ja. Det hade jag helt glömt.
Kerry på kontoret har en spelning i eftermiddag.
Det är nog jättedåligt,
men jag borde nog gå dit och stötta Kerry.
- Ja, gärna. Jag hänger med. - Jaha.
Men kommer du inte att vara upptagen med din praktik?
Nej, nej. Min praktik…
- …är nog klar så dags. - Jaha?
Bra.
- Hejsan. - Japp, här är han.
- Vem är den här Doreen? - Min assistent?
Din assistent? Hur länge har du haft en sån?
Jag är lite osäker på startdatum,
men kan ni kolla med Doreen?
- Nej. - Okej, vi åker.
Jo, farfar, hinner du köra mig till skönhetssalongen efter körlektionen?
Jag och Kat ska få ansiktsbehandling.
- Ja, det går bra. - Tack.
Men ni bör kolla med Doreen om sånt.
Då åker jag.
- Okej? - Jo, du…
Om det rör till sig och du inte hinner komma, så är det okej.
Nej… Jag vill komma. Jag ser fram emot det.
Du har pratat om Kerry, det vore kul att träffa henne.
Få ett ansikte till namnet.
- Älskar dig. Önska mig lycka till. - Ja, älskar dig.
THE WHITE LION - KERRY HOWELL 24 OKTOBER
Jaha, det här är Harriet James, tvångsmässig hamstrare, 73 år.
- Okej. - Grannarna har klagat
över hygienen och brandrisken.
Det här är vårt sjätte besök. Så inga resultat än.
Alltså, jag har verkligen sett fram emot det här.
Det är ett sånt givande jobb.
Ja, ibland vill jag brista ut i sång.
Ursäkta.
Innan vi går in.
Om du har nåt tips för att göra mig till en bättre socialarbetare,
skulle jag verkligen uppskatta det.
Om de erbjuder nåt att dricka,
- be om svart kaffe. Aldrig mjölk. - Nej.
Och se att vattnet kokar.
- Se det. - Ja.
Det skriver jag inte ner.
Så, det blir ett kort besök.
Jag måste hem och se Saving Lives on the Front Line.
Självklart. Ja. Oj.
Du är fantastisk. Jag ville bara säga det.
En reality-serie om australiska brandmän jag ser i mobilen.
- Ja, låter bra. - Ja.
Hej, Harriet, det är Chrissy igen.
Jo, jag har en man med mig idag.
Man? Jag vill inte ha nån man.
Det vill ingen av oss. Men vi får göra det bästa av saken.
Han är som fisken i vattnet.
Så han har nog inga problem med fukten.
- Ska jag ta av mig skorna, Harriet? - Nej, behåll dem på.
- Behålla dem på? - Ja.
- Okej. Ja. - Då går vi in.
- Ja. - Tack.
Jag kommer också in.
- Nej tack. - Harriet. Jo. Ursäkta mig.
ÄR DU EN BRA FRU? GÖR TESTET OCH FÅ VETA.
HÅLLER DU HEMMET VÄLSTÄDAT?
IBLAND
HAR DU KÄNSLOR FÖR NÅN ANNAN ÄN DIN PARTNER?
Nikki!
- Allt väl? - Jadå.
Jag hörde att juristerna har strukit Honduras som semesterort.
Ja. Det var tråkigt.
- Bra idé, tyckte jag. - Hur kunde du veta?
Nåt nytt om gisslan?
Vi vet mer när ambassaden öppnar.
- Just det. - Men det var värt ett försök.
Den botaniska trädgården är väldigt fin.
- Verkligen. - Ja.
Jo, kommer du på spelningen ändå?
Ja. Självklart.
- Vi ses där. - Ja, det gör vi.
Det vill jag inte missa.
JA
SE DITT RESULTAT!
23 % DU ÄR EN DÅLIG FRU!!!
Är han borta?
Ja.
- Han var visst väldigt arg. - Ja.
Folk som är så ilskna borde inte vara ute på vägen.
Men han var på trottoaren.
Inte till slut.
- Han försökte undvika att bli påkörd. - Och lyckades.
Det borde vara det vi tar med oss idag.
SKÖNHETSSALONG
Kat har inte svarat än. Hon träffar mig väl där inne.
Okej, jag väntar här.
Vadå, ska du bara sitta här?
- Ja. - Men vi ska få…
…ansiktsvård och manikyr.
Det tar säkert flera timmar.
Jag väntar här.
Okej.
- Tänker du lyssna på radio? - Nej.
- Har du med dig en bok? - Nej.
Tänker du bara sitta här och glo rakt fram?
Ja.
Är du sorgsen?
Jag är helt nöjd.
Hur ska jag kunna ha trevligt
om jag vet att du sitter och stirrar?
Jag la en satsuma i handskfacket.
Jag äter den om cirka 40 minuter.
Då blir det inte så trist.
Just det.
Okej, vännen, om du vill skriva under
den här stödplanen.
- Nej, jag vägrar. - Jaha.
I så fall, om du kan skriva under blanketten här
som bekräftar att du vägrar skriva under.
Och den här som bekräftar att vi haft detta samtal.
Okej.
Sådär ja.
Tack så mycket. Här är din kopia. Varsågod.
- Tack. - Här är min kopia.
Då så. Okej.
Ha en fortsatt bra dag.
Ursäkta… Vad händer?
Varför går vi? Vi har ju inte gjort nåt än.
Nej, hon skrev ju inte under blanketten.
Nej, men vad ska vi göra för att lösa problemet?
När hon har vägrat två gånger till erbjuder vi terapeutisk hjälp,
vilket hon lär vägra.
När den vägen är stängd, dokumenterar vi alltihop
tillsammans med en incidentrapport och ett omdöme.
Sen skapar vi en stödplan,
en ny, som godkänns av en mellanchef.
Jaha. Okej.
Vet vi att allt här inte är våra blanketter?
Huset kanske var tomt innan vi började komma hit.
Du, vi går in och gör ett försök till.
Jag har läst massor av fallstudier om hamstrare…
Har du? Varför sa du inget?
Då låter jag dig ta över.
- Jag åker. - Nej.
Det finns alltid ett trauma i botten.
Om vi kan räkna ut vad det är, kan vi hjälpa henne.
Och jag har vant mig vid lukten.
Om vi går nu måste jag vänja mig vid den nästa gång igen, så…
- Nej. - Harriet.
Jag hade aldrig kunnat frodas på Atlanten.
Havet är en död zon, kulturellt sett.
Men nu vill du korsa en öken?
Atacama, ja. Till häst.
Har du inte lärt dig nåt alls?
Au contraire.
Jag kunde inte korsa ett hav. Vad är motsatsen till hav?
Kan du sluta försöka korsa saker?
Det stör inte mitt läderarbete,
- om du är orolig för det. - Sluta nu.
Scott, du måste sluta. Jag klarar inte mer.
Jag klarar inte fler projekt. Jag har fått nog.
Vad menar du?
Detta är inte vägen till parken.
Vi är inte på väg dit.
Jag har ett nytt projekt åt dig.
Och om du ger dig hän åt det fullt ut,
kommer det verkligen att förbättra liven för dina närmaste.
Vad är det?
Så, Scott, vad för dig till terapi?
Min fru.
Hallå? Där har vi henne.
Jag skriver ändå inte på.
Strunta i formulären. Låt oss…
…ha en liten pratstund.
Du och jag, okej?
Alltså, jag förstår.
Jag vet hur tufft det är. Men…
Han rörde vid mig! Det är misshandel.
- Formulär… - Inga fler formulär!
Det var inte misshandel. Det vet du.
- Jag tror du känner smärta. - Ja!
Nej, inte din hand. Emotionell smärta.
- Vad är det för en idiot? - Han… har läst en bok.
Alltså, vi vet att det finns problem.
Beträffande din hälsa och välmående.
Och sammantaget, Harriet, med vissa andra…
För jösse namn, jag är 73. Kan ni inte
- komma till saken? - Du har för mycket saker i huset!
- Enligt vem? - Din granne.
Om hon påstår det, vill jag klaga på henne.
Hon är jättetjock.
Det är inget jag kan ta tag i, va?
Varför inte? Prata om hälsa och välmående.
Alltså, vet du vad…
Vi kan väl ta och rensa upp…
- …en liten gångväg här? - Sluta… Jag skulle inte…
Jag skulle må bättre av att veta
att du kan ta dig ut härifrån om det blev ett nödfall.
Jag ställer denna här.
Jaha ja.
Allt klart, då?
Ursäkta, jag…
Jag måste ta det här. Det går fort.
Hallå?
Hej, det är jag.
Jag ringer bara
för att jag vill berätta en sak
innan du möter Kerry.
Ledsen, raring, jag kan inte prata.
Men jag hinner nog inte till spelningen tyvärr.
Jaha.
Så synd.
Varför? Är allt som det ska?
Det tar lite längre än beräknat. Rena mardrömmen.
Jaså? Inget positivt alls?
FRIHET MANDELA FRIGIVEN EFTER 27 ÅR
Tja, Nelson Mandela är fri.
Och sen lärde jag mig flyga Cessna 172 Skyhawk,
som är ett enmotorigt flygplan.
Samtidigt upptäckte jag att det bara tar sex veckor
att bli en legitimerad dykinstruktör, så…
Varför gjorde du allt det, tror du?
Alltså, jag… Jag har jämt haft många hobbyer.
Det är bara sån jag är.
Och vem är det, Scott? Vem är du?
Som du nog märker är jag många saker.
Jag är poet. Skulptör.
Jag skulpterar till NVQ-standard, självbedömd.
- Jag… - Nej, nej. Inte vad du har gjort.
Vem du är.
För de här projekten känns som distraktioner.
Och jag undrar vad du känner att du behöver bli distraherad från?
Kan det vara från dig själv?
Mig själv?
Från att tillbringa tid med dig själv, från att vara den du egentligen är.
Och vem är det?
Säg det du.
Det var nog en kommunikationsmiss.
- Glömde hon det? - Nej.
Det var nog jag. Jag glömde sms:a och påminna henne…
Det finns tre slags människor.
Jag tror nog att det finns många fler.
En del är fulladdade bilbatterier,
man kan lita på dem.
En del är tomma bilbatterier,
vilket är okej, för dem undviker man.
Den farligaste sorten är halvladdade batterier…
…för man får förhoppningar, man litar på dem,
och sen sviker de en när det verkligen gäller.
Och man blir stående långt ute i skogen.
Hur vet man hurdan en människa är?
Man frågar sig: "Skulle jag åka långt ut i skogen med dig?"
Du borde ha en egen podd.
Börjar inte du också. Jag är upptagen.
Men du borde.
Hur sköter du hudvården?
Vad använder du för att tvätta ansiktet?
Inget. Jag låter schampot rinna över ansiktet.
Exfoliera inte för mycket.
Jag vill inte behöva visa ID när jag hämtar mina gratismediciner.
Till slut blir det bara för mycket.
Du vet, när personen har lidit för länge
och man måste göra nånting.
Ja. Den här terapin blir nog väldigt bra för mig.
Ja. Och för Scott också?
- Vadå? - För…
- Visst ja. För Scott också. - Ja.
I alla fall, tack för att du bjöd med mig.
Ja, så gärna.
Det är faktiskt en sak jag behöver berätta.
Hej! Nikki!
Hej!
Kerry, min syster Karen.
- Hejsan. - Hej.
Tack för att du kom.
Det är klart. Jag ser mot det…
Fram till det.
Ser fram emot det.
Jag menar, jag ser mot det och är framåt det…
Ser fram mot det!
Verkligen.
Vad tusan var det där om?
Jag är småkär i min kollega.
Lysande.
Jag trodde att det skulle gå över, men det har gått en månad nu.
- Har nåt hänt? - Vadå? Nej!
Självklart inte.
Ursäkta, är du besviken?
- Lite grann, ja. - Karen!
Det hade varit kul.
Det enda skvaller jag får nu är från Stevie,
mest om vilka barn som inte kan läsa än.
Jag känner mig så skyldig.
Att titta är okej.
Men inte att ta smakprov.
Men jag skulle köpa honom direkt.
Okej. Det där är absolut ingen hjälp.
Jag tror han gillar mig med, så det känns lite farligt.
Oj, vad jag känner mig gift plötsligt.
Jag har verkligen försökt ogilla honom.
Det är jättesvårt.
Ja. Han är väldigt o-ogillbar.
Kan vi inte göra ett försök till? Snälla?
Vi har procedurer att följa, och vi har gjort allt vi kan för idag.
Men alla dessa formulär löser inte problemet.
- Eller hur? - Ja, ja.
Alla hatar vi byråkratin.
Men jag har jobbat där den saknas,
och tro mig, man saknar den när den inte finns.
Dessutom är jag fem minuter från att behöva låna toan här,
vilket är ett mardrömsscenario, så…
Tack.
Chrissy, vänta lite. Vänta!
Såna här fall är som kvicksand, förstår du.
Man träder lätt över dem.
Om man gräver för djupt, sjunker man.
- Kan vi ta soptunnorna? - Va?
Vi tar bort sånt vi vet att hon inte vill ha. Vad säger du?
- Okej då. - Kom igen.
Okej.
- Vart går du? - Hämta utomhusformulären.
Herregud.
Allihop, en stor applåd för Kerry Howell.
Tack allihop för att ni kom.
Han är min vän.
Så, vi börjar det hela med… en kärlekssång.
Och den heter
"Tjejen på kontoret".
Det är du.
Han är egentligen mer min systers vän.
Harriet.
Hej. Goda nyheter.
Vi ska bara ta hand om dina soptunnor.
- Vems soptunnor? - Dina.
Ni får inte ta nåt ut ur huset.
- Det är förbjudet. - Nej, de är på uppfarten,
inte i huset.
- Ursäkta mig. - Vart ska du?
- Bara… - Vart…
Harriet?
Vad…
Tusan också. Vad håller hon på med?
Harriet. Kom igen nu!
Snälla du, vi går kräftgång här.
Snälla du! Jag fattar.
Du vill inte att vi kommer,
men om du inte samarbetar så kommer de hit
och bär ut saker härifrån, troligen dig också.
Men om vi kan visa att du samarbetar,
kan jag hålla dem borta.
Kan du komma på nånting här, vad som helst,
som du kan skiljas från?
En penna räcker inte.
Kom igen. Nåt meningsfullt.
Jag skrev ut min Colin från sjukhuset sista gången med den pennan.
Två veckor innan han dog.
Det gick så fort på slutet.
På bara nån vecka.
De var sura, men jag tänkte inte låta honom dö där,
när han kunde vara här med alla sina saker.
Jag förstår. Allt det här är hans saker.
Okej. Jag förstår.
Hur länge sen är det han dog?
- Åtta år. - Åtta år.
Bara för att vara tydlig, han är väl inte…
Golders Green krematorium.
Signe honom.
- Vi var gifta i 40 år. - Fyrtio år? Oj.
Hans minne finns i allting här.
Behåll pennan. Behåll den.
Men om du kommer på saker som är oviktiga, som jag kan ta bort,
så kan jag hjälpa dig att behålla status quo.
Nej. Ta den.
Jag har hållit fast vid saker för mycket.
- Som om det är han. Men det är inte han. - Nej.
Det är bara en penna.
Ingen ser nånsin förbi allt det här. Ingen ser nånsin mig.
Men du gjorde det.
Tack.
Nej, det är… Tack själv.
Ta inte åt dig. Segrarna kommer att vara små,
så du måste lära dig att glädjas åt dem.
Jag vet. Jag ska.
Så bra! Jag trodde att jag hade tappat den.
Hur går ogillandet?
Jo, det går bra.
Och jag spelade in det. Ifall jag skulle glömma.
Hallå? Scott?
Vad gör du?
Varför kastar du bort alla dina projekt?
Mitt liv är ett simulacrum.
Ursäkta, vad betyder det?
En avbildning av nåt utan ursprung eller verklighet.
Allt detta är en Scott jag skapade ur tomma luften för att…
…jag var rädd…
…att det inte fanns en Scott under ytan som jag skulle gilla.
Jag har konfronterat mig själv.
Nu är jag helt enkelt bara "Scott".
Hette inte ditt hudvårdssortiment så?
BARA SCOTT HANDTVÅL
Ännu mer simulacrum.
Jag är nu helt mig själv.
Och mina första ord som mig själv är bara dessa:
"Min älskade, jag hoppas att du gillar mig."
Du har tämjt honom, ser jag.
Det är bra. Lättare nu.
Hallå!
Hej.
Hur var din praktik?
Jag blev nog knäckt av systemet.
- Vadå, redan? - Ja.
Det har gått en halv dag. Du är inte kvalificerad än.
Jag kanske inte passar för jobbet. Jag är ingen Penny, om man säger så.
Tja, nej.
Inte än. Men du kommer att bli det.
- Tror du det? - Ja.
Den jag blev kär i var inte vem som helst, vet du.
- Och hur var din kväll? - Fantastisk, perfekt.
- Precis vad jag behövde. - Jaha. Så hon var bra?
Nej! Hemsk! Fruktansvärd!
Bokstavligen det sämsta jag sett i hela mitt liv.
TÄNKTE DU PÅ MIG PÅ MINA FÖDELSEDAGAR?
ARVET EFTER MANDELA
SE DITT RESULTAT!
92 % DU ÄR EN BRA FRU!!!
Undertexter: Bengt-Ove Andersson