Здравей. - Мамо, слушай, аз...
Знам, че помолихме да не ни се бъркате, и благодаря, че уважихте искането ни,
но нямаме нищо за ядене.
И се питах дали бихте могли да ни приготвите нещо.
Да, разбира се. Може би овчарски пай, задушено и сладкиш?
Да, чудесно. Нали не ви затруднявам? - Не.
Добре. - Обичам те.
Благодаря. Обичам те, чао.
Бързи сте. - Просто минавахме оттук.
Ето овчарския пай.
ПЕЧИ 40 МИНУТИ
Направих и вегански.
Ясно. - Само от картофи е.
Чудесно.
Благодаря, предостатъчно е.
Не правете повече. - Добре.
Сериозно, мамо, познавам те.
Носим и книги за децата. Четях ги като малка.
ДЕТСКИ ПРИКАЗКИ
Заличихме всичко расистко.
Хубаво. - Как сте? Как мина първата нощ?
Чудесно. Но още не знаем на кой свят сме.
Исках да ти дам нещо специално.
Баба го е дала на майка, тя го даде на мен,
а сега искам да предам щафетата.
Това е...
ТУИКС
О, не.
Останало е на бензиностанцията.
Какво правиш?
Обезопасявам за деца.
Добре.
Някакви новини?
Казаха, че Ноа ще звънне. Явно са му предали.
Добре.
Джейс?
Много искам той да остане.
Ники... - Сериозно, обмислих го.
Нима? Какъв е планът?
Той остава тук и всичко се нарежда.
Ясно, никакви проблеми. - Може да забравят, че е тук.
Това е общината!
Навремето прибраха фризер от парка чак след четири години и половина.
Беше влязъл в картите.
Няма да забравят този фризер.
Здравейте. - Майчице!
Ще трябва да свикна. Като в "Сиянието" е.
Привет.
Искате ли да гледате телевизия? - Телевизия?
Може би трябва да направим закуска.
Ще разопаковам печката.
Много благодаря, дочуване.
Бързо звънна.
Нямаше какво да обсъждаме.
Ще дойдат да го вземат.
А ти казали ли, че го искаме?
Не става така. - Беше ли настоятелен?
Доколкото можах. - Ние се справяме.
Минала е само една нощ. - За една нощ те успяха да го загубят.
Децата искат да са заедно. - Знам.
Кога ще дойдат?
По обед.
Дано си им казал, че в този дом се обядва в 10 ч. вечерта.
В четвъртък.
Сковах легло.
Какво? Защо? - За две деца ви трябват две легла.
Направил си легло преди 8 ч. сутринта?
Даже две.
Но първото не ми хареса и се поправих с второ.
Как изобщо се прави легло?
Не разбирам въпроса.
Искаш ли легло, или не? - Искам.
Ще го внеса.
Да не се сецнеш. - Вече съм сецнат.
Справяш ли се? - Да.
Майка ти ще намине по-късно.
Участва в благотворително бягане.
Ако те пита, кажи й, че съм куцал.
Добре. Направил ни е легло.
Часът е 8 сутринта. - Вече го казах.
Стана обяд.
Няма да ни трябва. Ще го вземат.
Защо?
Понеже нямаме нужния опит.
Няма ли решение?
Явно не.
Сега какво? - Да се облечете?
После може да излезем.
Какъв е планът?
Да прекараме една приятна сутрин. Друго не може.
Как да не може?
Такава е действителността.
В момента сме в пролуката
между реалното и това, което ни се иска, ето защо сега
можем единствено да изживеем тази пролука възможно най-приятно.
Някой трябва да се погрижи да затвори пролуката.
Дори да сме му родители за ден, нека той бъде смислен.
Да го подготвим.
Няма да си тръгне с тениска на "Рамоунс".
Любимата ми е.
Стига.
Всичко е наред.
Нека му подарим една хубава сутрин.
Невероятно.
Татко, какво става?
Писна ми.
Татко?
Какво има? Как си?
Дотук ми е дошло от общината.
Събират боклука два пъти седмично - мълча си.
Искат пропуск, за да паркираш - мълча си.
Но с детето чашата преля.
Нищо не можем да направим.
Има изисквания.
Безопасност, най-добри практики. - За бога!
Точно затова вече няма изпреварване във "Формула 1".
Трудно е да се каже.
Става ли по-хубаво с всичките добри практики и мерки за безопасност?
По-щастливи ли са хората? По-сигурни?
Аз си играех с живака в термометъра като малък.
Като награда, не всеки ден.
Не прави глупости.
Общината знае къде живееш.
Да кажат на тия, дето трябва да събират боклука.
Виж.
Човек не избира родителите и децата си.
Но вие някак сте го избрали и той е избрал вас.
Ако ще съм му баща за един ден,
не искам да го пропилея в кавги по телефона.
Искам да го прекарам добре със сина си.
Доколкото мога.
Писнало ми е от ограничения и компромиси.
Само не върши глупости.
Не забравяй да куцаш.
С другия крак. - Добре де.
Да си ми виждала ваканционната шапка?
Не.
И не са ти нужни толкова шапки, че да трябва уточнение.
Идеалният брой е нула.
Здравей. Това съм аз, Вик.
Вик Рос. Бащата на Джейсън.
Да, знам кой си, Вик. Какво е станало?
Имам нужда от помощ.
Това беше в живия ви плет. Не знам защо.
Влизай. - Благодаря.
Къде отиваме?
Трябва да му купим свястно яке. И торба за пране.
Не ми се пазарува, Ник. - Чакай в зоната за хранене.
Но свикни вече, голям човек си.
Говоря за сега, не ми се губи време.
Какво тогава?
Не знам. Някакво скоростно забавление?
Трудно е, не могат да пият. - Алкохолът е лесно решение.
Добре, просто ще го кажа, за да ми се махне от главата.
Плуване с делфини.
Знам, че не става. Не си нося бански и няма делфини в Северен Лондон.
Минусите са по-скоро в обратен ред.
Кое е най-близкото до плуване с делфини,
което можем да правим за час и половина?
Какво?
Нямаме много време, да съставим план.
Пропускаме жирафите, виждат се отвън.
Слоновете и горилите. - Австралийските патици.
Какво? - Да видим нещо по-непопулярно.
Ще ги изненадаме приятно.
Любими животни?
Котки. - Динозаври.
Отлично оползотворени сто лири.
Гледай сега.
Джейс.
О, да!
Ето го лъва. Внимателно.
Страхотни са.
Вижте това!
Боже. Какво е станало?
Джили, обличай се, излизаме. - Защо?
Ще затваряме пролука. - Тъкмо беля картофите.
Оставяй ги, жено, спешно е.
Само да ги покрия, от скъпите са.
Да не привличаме крадци.
Дали се забавляват? - Трудно е да се каже.
Говоря за децата. - Знам.
Може ли да гледаме как ги хранят?
ХРАНЕНЕ В 14 Ч.
Не, твърде късно е. - Моля ви.
Съжалявам, няма как.
Казаха "не".
Ще попитам дали не може да ги нахранят по-рано.
ПЕРСОНАЛ
Боже!
Тайлър, виж този.
Да не ни се карат? - С униформено яке съм.
Няма да се усетят.
С усилвател под мишница те пускат навсякъде на концерт.
Не му го казвай!
Имам само няколко часа да го обуча.
Значи предостатъчно.
Погледнете, деца.
Знаете ли, че пингвините си подаряват малки камъчета?
Защо?
Не знам.
Може би още не знаят как да кажат "обичам те" и затова правят така.
Вие ли сте гледачът им? - Да, точно така.
Какъв вид са тези пингвини? - Тези тук ли?
Класически пингвини са. Оригинал. Стандарт.
Какви други пингвини има?
Императорски. - А някакви по-неизвестни?
Виконт...
Граф, барон и матрона.
Колко големи стават?
Средно големи, големи и свръхголеми.
Колко живеят? - Стига тъжни теми.
Дотук бяхме. Пингвините са уморени от часовата разлика.
Хайде, деца. Простете. Благодаря.
Добре дошли на благотворителното 5-километрово бягане.
Застанете на старта. - Май няма да мога.
По местата!
Готови!
Момент! Простете.
Не тръгвай.
Вик?
Джейсън и Ники имат нужда от нас.
Добро утро.
Трябва да ти кажа нещо по мъжки.
Нямаме много време заедно, затова си отвори ушите.
Ако искаш мустак, пусни си и брада.
Никога само мустак. Разбра ли?
Това е нещо, което хората премълчават.
Благодаря. - Моля. Знам и други неща.
Добре ли си?
Да.
Знам, че сигурно ти е трудно, но въпреки всичко
нищо не е такова, каквото изглежда в началото.
Повечето неща се получават добре.
Помагам ли ти? Не знам.
Искаш ли още лоши съвети?
Да? Добре.
Не носи бели чорапи след 12 години.
И се опасявам, че няма изключения.
Бягай от психолог със съквартирант.
Говори със себе си като с любим приятел.
Всички копчета на микровълновата вършат едно и също.
И подреждай, преди да заминеш на почивка. Когато се върнеш, е много приятно.
Футболна фланелка - само когато има мач. Иначе е странно.
Обичаш ли футбол?
Аз съм от Шпорите. А ти?
Шпорите. - Наистина ли? Дай пет!
Не поръчвай морска храна от меню с правописна грешка.
Не купувай храна на гладно и не излизай с мъж, когато си самотна.
Само ще се сдобиеш с нещо ненужно.
Запявай песен само ако я знаеш цялата. Иначе ще се изложиш.
Винаги печи пилето още двайсет минути.
Сетих се! Научи се да медитираш.
Какво е това?
Нещо, с което младите заместват ходенето на църква.
Бъди повече риба, отколкото сурикат.
Рибите имат ужасна памет, живеят за мига и са спокойни.
Сурикатите са тревожни.
Ти май донякъде си сурикат.
Те винаги са нащрек за опасност.
Дори тук, в зоопарка, където са на сигурно място.
Трудно е да ги убедиш да се оставят на грижите на друг.
Ела тук.
И също...
Бъди смел.
Ако никой от бъдещето не дойде да те спре,
колко лошо може да е било?
Сега да вървим.
Добре мина, нали?
Затрупах го със съвети. - О, боже.
Добре че не се наложи да обясняваме за секса.
Дали той усеща обичта ни?
Мисля, че да.
Да побързаме. Ноа ще дойде, а трябва да купим някои неща за Тайлър.
Какъв вкус си избрахте?
Касис.
И аз. - Единомислие.
Ало?
Млъкнете!
Тихо!
Зает ли си?
Бих могъл да разместя графика си.
Раз, два, три!
Ръката ми.
Раз, два, три!
Още веднъж.
Чак над облаците!
Хайде, да влизаме.
Големичка си за това.
Може ли едно? - Да.
А две? - Да.
Три? Четири. - Джейс?
Каза, че ще оправиш вратата. - Не остана време, Ники.
Какво?
Какво става?
Какво правите? - Показваме сила.
Когато нещо е лошо, се поправя.
Вик.
О, боже.
Какво прави Тери тук? - Джен беше заета, трябваше ни бройка.
Малко е неловко. Обадих се в работата, че съм болна.
Какво?
Готов ли си?
Бърз урок. Включваме го...
Купих пижама на Тайлър. Може да му е малко голяма.
Донесох и хапки от сватбата. Не знаех колко души ще дойдат.
Защо сте тук? Трябваше да сте на меден месец.
Да, но явно някакъв тип не оценява сестра ми.
Не мога да го допусна.
А и Скот организира медения месец, няма да е чак такава загуба.
Ела тук, обичам те. - Стига.
Както ти казах, меденият ни месец ще бъде много вълнуващ.
Ще обикаляме бароковите библиотеки в Щутгарт. Благодаря, че попита.
Там са най-красивите образци извън Пиренейския полуостров.
Какво значи "барок"?
На колко години си?
Кой е любимият ти архитект?
И ти ли, мамо? - Само няколко неща.
Бездруго разчиствам гостната.
Там ще медитирам.
С хидромасажор за крака и телевизор.
Благодаря. - Още храна.
Татко... Майчице. - Чакаме отзиви.
Но няма да променим рецептата.
И го намерихме. Онова, което искахме да ти дадем.
Малко е глупаво, но винаги ми е носело утеха.
Мамо.
Какво мислиш, Джейс? Аз не знам.
Как ще изглежда?
Така изглежда обичта.
Ето го Ноа.
Значи ти си този, който иска да ми отнеме внука.
Всъщност преместваме Тайлър.
Не са одобрени за две деца. Нямат подкрепа и опит.
Тук са събрани двеста години опит.
Тези хора няма да присъстват при всяка криза.
Не познавате семейството ми.
Свиквайте, защото ще висим пред офиса ви, докато ни го върнете.
С бабите и дядовците шега не бива. Не ходим на работа и спим три часа на нощ.
За онзи там не носим никаква вина. А това е синът ми.
Подобреното ми "аз".
И ако и синът му е неговото подобрено "аз",
ще сътвори чудеса.
Вижте, обичам сбирки с хора, но решенията не се вземат така.
Да влезем ли да ти съберем нещата?
Хайде.
Оризови топки? - Не, благодаря.
Интересно ли беше днес? - Да.
Какво правихте?
Бяхме в зоопарка и Джейсън ми даваше съвети.
"Никога не черпи пръв, защото някои хора си тръгват рано."
А после се прибрахме у дома.
Ако мислите, че да отвеждам деца, е най-трудното, което правя,
значи не знаете какво е, като ги върнат.
Няма да ги върнем... - Не е лесно.
Началото е заблуждаващо. - Ноа, готови сме.
След три месеца трябва да убедите съдията, че можете да се справите.
Хубаво си помислете. Трябва да сте сигурни.
Значи може да остане?
Три месеца, за да станем семейство. - И по-трудни неща сме правили.
Не че се сещам какви, но...
Ники, чуй ме.
Ще напусна работа.
Ще си остана вкъщи и ще се грижа за тях.
Понеже аз мразя работата си, а ти обичаш твоята.
Така е логично.
Погледни ги, същински ангелчета.
Какво направихме?
Затворихме пролуката за малко, нищо повече.
ПРИНЦЕСА ТАЙЛЪР
ПОМОГНА МИ ДА ТЕ ОТГЛЕДАМ!
С ОБИЧ, МАМА
Превод на субтитрите Боряна Богданова