-Sveika! -Sveika.
Mamm, klau, es…
Es zinu, ka lūdzām, lai liekat mūs mierā, un paldies, ka jūs šo lūgumu respektējat,
bet mums mājās nav īsta ēdiena.
Un es iedomājos, ka varbūt jūs varētu kaut ko uztaisīt?
Jā, protams.
Varbūt ganu pīrāgu un sautējumu? Un kādu desertu?
-Jā, lieliski. Vai tā var? -Jā.
-Labi. -Mīlu tevi.
Jā, labi. Paldies. Mīlu. Atā.
-Tas gan bija ātri. -Mēs bijām tuvumā.
-Re, kur ganu pīrāgs. -Mamm!
190 GRĀDI 40 MINŪTES
Drošībai pagatavoju arī vegānisko.
-Skaidrs. Vai tur… -Tikai kartupeļi. Jā.
Forši!
Burvīgi.
Liels paldies. Goda vārds, ar to pilnīgi pietiek.
-Vairāk nevajag. -Labi.
Tiešām, mamm. Es tevi pazīstu.
Atvedām arī grāmatas.
Bērniem. Tās bērnībā lasīju es.
PASAKAS BĒRNIEM PAR
-Visu rasistisko aizkrāsojām. -Nuja.
Labi.
-Labi. -Nu? Viss kārtībā?
Kā pagāja pirmā nakts?
Jā, lieliski. Bet mēs vēl nezinām, kas būs tālāk, tā ka…
Es gribēju tev nodot kaut ko īpašu.
Mana mamma to dabūja no savas mammas, es - no savas,
un tagad es gribu to nodot tev.
Tā ir…
Ak nē!
Būšu atstājusi benzīntankā.
Labi.
Kas te notiek?
Es… Es rūpējos par bērnu drošību.
Ak tā? Labi.
Jaunas ziņas ir?
Mums zvanīšot kaut kāds Noa.
-Laikam lieta pārspēlēta viņam. -Labi, skaidrs.
-Džeis? -Jā?
Es tiešām gribu viņu paturēt.
-Nikij… -Nopietni. Es visu esmu apdomājusi.
-Ak tā? Tiešām? -Jā.
Nu labi. Kāds ir plāns?
Viņš paliek pie mums un… Nu, viss izdodas.
-Skaidrs. Tātad padomāts par visu. -Varbūt viņi aizmirsīs, ka viņš ir te.
Kas ir? Tā taču ir dome.
Manā bērnībā viņi parkā pameta ledusskapi un savāca pēc četrarpus gadiem.
Tas iekļuva kartēs.
Par šo ledusskapi neviens neaizmirsīs.
-Sveiki. -Velns parāvis!
Pie tā būs jāpierod. Pilnīgi kā tādā Mirdzumā.
-Čau! -Sveiki!
-Vai gribat ieslēgt teļļuku? -Teļļuku jūs skatāties?
-Varbūt jāuztaisa brokastis. -Jā.
-Es iztīšu plīti. -Labi.
Nē, liels paldies. Labi, atā.
Tas bija ātri.
Nu, diskusijas īsti nebija.
Viņi brauks viņam pakaļ.
Tā.
Bet tu teici, ka mēs gribam viņu paturēt?
-Acīmredzot tā tas nenotiek. -Tu runāji pretī?
-Cik varēju. -Nē, bet mums iet labi.
-Pagājusi viena nakts. -Labāk nekā viņiem. Viņi viņu pazaudēja.
-Viņi grib palikt kopā. -Zinu.
Cikos viņi būs?
Ap pusdienlaiku.
Es ceru, tu viņiem pateici, ka šajā mājā mēs pusdienas ēdam desmitos vakarā.
Ceturtdien.
Es uztaisīju gultu.
-Ko? Kāpēc? -Diviem bērniem vajag divas gultas.
Pag, tu līdz astoņiem no rīta paspēji uztaisīt gultu?
Nē, divas.
Bet pirmo apskatīju un sapratu, ka varu labāk.
Kā vispār taisa gultu?
Nesaprotu jautājumu.
-Tu gribi to gultu vai ne? -Jā.
Es ienesīšu.
-Nesastiep muguru. -Nē, ir jau sastiepta.
-Vari? -Jā.
Drīz ieradīsies arī tava mamma.
No izklaides skrējiena, kuru nevarēja atcelt.
Ja sanāk runāšana, saki, ka es ļoti kliboju, labi?
Labi. Viņš mums uztaisījis gultu - re!
-Ir astoņi no rīta. -Jā. To jau izrunājām.
Ir dienas vidus.
Mums to nevajadzēs. Viņu vedīs atpakaļ.
-Kāpēc? -Nu, zini…
Acīmredzot mums nav pieredzes.
Un tur neko nevar darīt?
-Laikam nevar. -Nē. Sveiki!
-Ko mēs tagad darīsim? -Vai…
-Vai apģērbsieties? -Labi.
-Tad varam iziet ārā. -Malacis.
Nu, kāds ir plāns?
Sagādāt viņiem lielisku rītu. Neko citu mēs nevaram, vai ne?
Kā… Džeis, kāpēc nevaram?
Tāpēc, ka tāda ir realitāte, vai ne?
Patlaban mēs atrodamies spraugā
starp to, kā viss notiek, un to, kā būtu jānotiek,
tāpēc pagaidām
mēs varam tikai censties, lai šī sprauga būtu pēc iespējas patīkamāka.
Nu, kādam būtu jāmēģina šo spraugu aizvērt.
Ja viņa vecāki varam būt tikai šo dienu, tad neizniekosim to.
Mēs viņu sagatavosim, labi?
Jo viņš neaizies no mājas sasodītā Ramones T kreklā.
Mans mīļākais krekls.
Izbeidz.
Viss ir labi.
Mēģināsim viņam sagādāt pēc iespējas labāku rītu.
Neiedomājami!
Tēt, tev viss kārtībā?
Es to necietīšu.
Tēt?
Kas noticis? Tev viss labi?
Tā draņķa dome! Man viņi jau ir līdz kaklam!
Viņi grib atņemt mums atkritumu izvešanu divreiz nedēļā - es neko nesaku.
Tad grib atņemt bezmaksas stāvvietas iemītniekiem - es neko.
Bet atņemt viņu? To es nepieļaušu.
Bet mēs jau neko nevaram darīt, ne? Tagad viss ir pēc priekšrakstiem.
-Drošība, labākā prakse un tamlīdzīgi. -Dieva dēļ!
Lūk, kāpēc pirmajā formulā vairs nav apsteigšanas!
Grūti pateikt, bet - lai būtu.
Vai tās labākās prakses un drošības dēļ ir kļuvis labāk?
Kāds kļuvis laimīgāks? Kāds sajuties drošāk?
Nezinu. Es bērnībā spēlējos ar dzīvsudrabu
-no termometra. -Ne jau katru dienu!
Klau, tikai nesastrādā muļķības!
Tā ir dome. Viņi zina, kur tu dzīvo.
Varbūt lai to pastāsta tiem, kam būtu jāizved mana miskaste?
Paklau.
Cilvēks nevar izvēlēties ne vecākus, ne bērnus.
Bet jūs nez kā esat izvēlējušies viņu, un viņš ir izvēlējies jūs.
Ja es viņa tēvs būšu tikai vienu dienu,
es negribu to izniekot, strīdēdamies pa telefonu.
Es to gribu pavadīt kā viņa tētis.
Jāsamierinās ar to, kas ir.
Man ir apnicis samierināties un piekāpties.
Labi, tikai nedari muļķības.
Neaizmirsti, ka tu klibo.
-Ar otru kāju. -Jā, labi.
KEMDENA
Esi redzējusi manu atvaļinājuma hūti, mana mīla?
Nē.
Un tev nevajadzētu būt tik daudz hūtēm, lai būtu vajadzīgi apzīmētāji.
Ideālais hūšu skaits ir nulle.
Sveiki! Tas esmu es, Viks.
Viks Ross. Džeisona tētis.
Jā, es zinu, kas jūs esat. Kas ir noticis?
Esat aizņemti? Vajadzīga jūsu palīdzība.
Un to es atradu, paslēptu jūsu krūmos. Nezinu, kāpēc.
-Nāciet iekšā! -Paldies.
Nu, uz kurieni tad iesim?
-Viņam vajag normālu jaku. Un veļas somu. -Es negribu iet iepirkties, Nika.
Labi, tu tikmēr varēsi pasēdēt kafejnīcā.
Bet tev vajadzētu saņemties. Tu esi pieaudzis cilvēks.
Nē, es negribu iepirkties tagad, jo negribu izšķērdēt laiku.
Jā.
Ko mēs varētu darīt?
Nezinu. Ko dara, lai ātri tiktu pie jautrības?
Sarežģīti, ne? Jo viņi nedrīkst dzert.
Lūk, universālā recepte, ne?
Labi. Tā. Labi.
Es vienkārši pateikšu, lai tieku no šīs domas vaļā.
Peldēt kopā ar delfīniem. Zinu, ka tas nav pareizi,
man līdzi nav peldkostīma un Ziemeļlondonā nav delfīnu.
Labi argumenti. Varbūt ne pareizā secībā, bet…
Kas visvairāk līdzinās peldēšanai ar delfīniem,
ko varam paspēt pusotrā stundā?
Kas ir?
Tātad…
Pag, mums nav daudz laika, tāpēc izvēlēsimies.
Žirafes atmetam, jo tās var redzēt no ārpuses.
-Domāju - ziloņi un gorillas. -Jā. Austrālijas meža pīle.
-Kas? -Es gribu redzēt nepopulāros zvērus.
Viņi būs pārsteigti, mūs ieraugot!
Kāds ir jūsu mīļākais dzīvnieks?
-Kaķis! -Dinozaurs!
Labi. Lieliski iztērētas simt mārciņas. Aiziet!
Labi, re, re!
Džeis.
Jā!
Paskat, kāds lauva! Re. Uzmanīgi.
Pats lielākais lauva.
-Dievīgi. Re! -Ak dievs!
Re, kāds tur!
Ak dievs! Kas ir noticis?
-Džillij, ģērbies! Mums jāiet. -Kāpēc?
-Jāaizver kaut kāda sprauga. -Bet es mizoju kartupeļus.
Liec mieru tiem kartupeļiem! Nopietnas lietas.
Bet labāk apsegšu. Tie tomēr ir Džersijas karaliskie.
Negribu pievilināt laupītājus.
Domā, viņiem ir jautri?
Nu, grūti pateikt.
-Es runāju par bērniem. -Zinu.
Varam paskatīties, kā viņus baro?
BAROŠANA 14.00
-Nē. Tad mums jau būs jāiet prom. -Lūdzu!
Piedod, mēs nevaram.
Viņi teica - nē.
Mēģināšu atrast kādu, kas to varētu izdarīt agrāk, labi?
PERSONĀLS
Ak dievs!
Tailer, paskaties uz to!
-Džeis, sanāks nepatikšanas. -Nē. Man taču ir jaka.
Ja ir jaka, jautājumus neuzdod.
Tas ir kā pastiprinātājs festivālā. Ar to padusē vari iet, kur vēlies.
Nē, nestāsti viņam to!
Man ir pāris stundu, lai iemācītu viņam visu, ko zinu.
Liekas pietiekami.
Tā, apskatīsimies. Vai, skat, bērni!
Vai jūs zinājāt, ka pingvīni cits citam mēdz pasniegt akmentiņus kā dāvanu?
Kāpēc?
Nezinu.
Varbūt viņi vēl nemāk pateikt "es tevi mīlu", tāpēc dara tā.
-Vai jūs esat pingvīnu kopējs? -Jā, draugs. Jā.
Kas tie ir par pingvīniem?
Šie? Šie te?
Šie ir klasiskie pingvīni. Oriģinālie. Standarta.
Skaidrs. Un kas ir tie tur pingvīni?
-Imperatorpingvīni. -Tie, kurus visi zina?
Vikonta…
grāfa, barona un goda dāmas pingvīni.
Cik lieli tie izaug?
Ir parastie, lielie un tad vēl superlielie.
Cik ilgi tie dzīvo?
Klau, draugs, nevajag tik nopietni.
Ziniet, mums jāiet. Pingvīni piekusuši.
Viņi dzīvo pēc Dienvidu puslodes laika.
Iesim, bērni. Piedodiet! Paldies.
Tā, uzmanību! Sveicam 5 km labdarības skrējienā!
Nostājieties!
Diez vai es to varu.
Ieņemiet vietas!
Gatavību!
Paga! Pag, piedodiet.
Paga! Neskrien!
Vik?
Mēs esam vajadzīgi Džeisonam un Nikijai.
Labrīt.
Klau, man tev kaut kas jāizstāsta. Vīru lietas.
Redz, ilgi mēs vairs kopā nebūsim, tāpēc klausies.
Ja audzēsi ūsas, tad izaudzē arī bārdu.
-Ūsas vien nekad, labi? -Labi.
Tādas lietas tev citi nepateiks.
-Paldies. -Viss kārtībā. Man ir vēl, ko teikt.
Tev viss kārtībā?
Jā.
Zinu, ka tev ir ļoti grūti, bet, lai kāda būtu sajūta,
nekas nav tik labi vai slikti, kā liekas sākumā.
Vairums gadījumu beidzas normāli.
Vai tas ir noderīgi? Es nezinu.
Gribi vēl kādu sliktu padomu?
Jā? Labi.
Pēc 12 gadu vecuma vairs nevelc baltas zeķes.
Un baidos, ka te nav nekādu izņēmumu.
Neuzticies psihoterapeitam, kam ir dzīvokļa biedri.
Ar sevi runā tikai tā, kā ar draugu, kuru tu mīli.
Visas mikrenes pogas dara vienu un to pašu,
tāpēc netērē laiku un spied, ko gribi.
Iztīri māju, pirms brauc ceļojumā.
Ceļojuma laikā to aizmirsīsi, un atgriežoties būs patīkami.
Futbola kreklu velc tikai spēles dienā. Citādi izskatās jocīgi.
Tev futbols patīk?
Es atbalstu Spurs. Kuru komandu tu?
-Jā, Spurs. -Ja?
Sit saujā!
Nepasūti jūras veltes, ja ēdienkarte ir ar kļūdām.
Nepērc pārtiku, kad esi izsalkusi, un neej uz randiņiem, kad jūties vientuļa.
Atstiepsi mājās kaut ko pilnīgi lieku.
Populāru dziesmu sāc dziedāt tikai tad, ja zini to līdz galam.
Citādi izskatīsies muļķīgi.
Vistu vienmēr pacep 20 minūtes ilgāk.
Ā, jā. Iemācies meditēt.
Kas tas tāds?
Tas, ko jaunieši dara tā vietā, lai ietu uz baznīcu.
Būtībā vairāk vajag līdzināties zivij, nevis surikatam.
Zivīm ir briesmīga atmiņa, tās dzīvo tikai šim brīdim un ir mierīgas.
Surikati uztraucas.
Man liekas, ka tu drusku velc uz surikatu.
Tie vienmēr vēro, vai netuvojas briesmas.
Pat te, zoodārzā, kur viņi ir drošībā.
Viņus ir grūti pierunāt, lai ļauj par viņiem parūpēties citiem.
Nāc šurp.
Un…
esi pārdrošs, vecīt.
Ja neviens no nākotnes nav ieradies tevi atrunāt,
tad jau necik slikti nevar būt, vai ne?
Nāc nu.
-Bija normāli, ne? -Jā.
-Jā, un es devu daudz gudru padomu. -Ak dievs!
Prieks, ka tikām prom, nevienam nepaskaidrojuši par seksu.
Kā domā? Viņš saprot, ka ir mums mīļš?
-Gribēju ņemt apelsīnu, bet… -Man liekas. Jā.
Jā, es arī.
Nu tad ejam. Drīz būs klāt Noa,
un mums Taileram vēl šis tas jānopērk.
Kādu garšu mēs paņēmām?
Man ir upeņu.
-Upeņu. -Jā, to pašu.
Hallo.
Mutes ciet!
Kuš!
Esi aizņemts?
Es laikam varu šo to pārcelt.
Viens, divi, trīs!
Mana roka!
-Viens, divi, trīs! -…divi, trīs!
Vēlreiz lielo.
Pāri mākoņiem! Jā!
Labi, ejam iekšā.
Tu tām esi par lielu. Esi?
-Es drīkstu vienu paņemt? -Jā.
-Drīkstu divas? -Jā.
-Trīs? Paņemšu četras. -Džeis?
Jā?
-Tu teici, ka mēs salabosim. -Kas ir?
Mums bija daudz citu lietu.
Kas ir?
Kas te notiek?
Kas notiek?
Spēka demonstrācija.
Ja kaut kas nav pareizi, tad tā nevar.
-Vik! -Vecīt.
Ak dievs. Ak dievs.
Ko te dara Terijs?
Džena bija aizņemta. Vajadzēja skaitu.
Nekas, vienkārši drusciņ neērti. Es darbā teicu, ka esmu slima.
Ko?
Esi gatavs?
Tā, es pamācīšu. Slēgsim iekšā…
-Nopirku Taileram pidžamu. -Gatavs?
Varbūt viņam būs drusku par lielu.
Un es atnesu
pārpalikušās kanapē no kāzām. Nezināju, cik būs viesu.
Ko tu te dari? Tev bija jādodas kāzu ceļojumā.
Jā, bet izskatās, ka vienam cilvēkam mana māsa nešķiet apbrīnojama.
To es necietīšu.
Un ceļojumu organizēja Skots,
tāpēc, ja neaizbrauksim, tas nebūs pasaules gals.
Nāc šurp! Es tevi mīlu.
Jā, jā, jā, labi.
Gatavs? Aiziet!
Mūsu kāzu ceļojums, kā jau teicu. Jā, tas ļoti aizraujošs.
Apceļosim Štutgartes baroka bibliotēkas. Paldies, ka pavaicāji.
Vispār tie ir labākie objekti ārpus Pireneju pussalas.
Ko nozīmē "baroks"?
Cik tev ir gadu?
Kurš ir tavs mīļākais arhitekts?
Urā!
Ne jau visu, mamm.
Tie jau tikai šādi tādi sīkumi.
Es tāpat no brīvās istabas vācu visu laukā.
Man būs meditāciju istaba.
Nu, ielikšu tur kāju vannīti un teļļuku.
-Paldies, mamm. -Vēl drusku ēdamā.
Tēt!
-Velns ar ārā. -Gaidīsim atsauksmes.
Bet, ja godīgi, mēs neko nemainīsim.
-Nuja. -Un mēs atradām.
To, ko gribējām tev dot.
Ir jau drusku muļķīgi, bet man tas bija liels mierinājums.
Mamm!
Ko domā, Džeis? Es nezinu.
Kā tas izskatīsies?
Nu, tā izskatās mīlestība.
Tas ir Noa.
Nu? Tātad jūs esat tas cilvēks, kurš grib man atņemt mazdēlu?
Mēs Taileram meklēsim jaunas mājas.
Viņi nav apstiprināti diviem bērniem. Viņiem trūkst atbalsta un pieredzes.
Te ir 200 gadi pieredzes.
Šie cilvēki nebūs līdzās katras krīzes katrā brīdī.
Jūs manu ģimeni nepazīstat, ko?
Sāciet pie viņiem pierast,
jo mēs katru dienu stāvēsim pie jūsu kantora, līdz viņu atdosiet.
Netraciniet vecvecākus.
Mums nav darba, un mēs guļam trīs stundas diennaktī.
Tas nav mūsējais. Nezinu, kas tur nogājis greizi.
-Labi. Tas… -Tas ir mans dēls. Labāks par mani.
Un, ja viņa dēls būs vēl labāks par viņu,
viņš paveiks brīnumus.
Paklausieties, man arī ļoti patīk ballēties,
bet tā lēmumus nepieņem.
Labi. Iesim iekšā pēc tavām mantām?
Nāc.
-Arančīni bumbiņu? -Nē, paldies.
-Nu? Bija aizņemta diena? -Jā.
Ko tu darīji?
Mēs bijām zoodārzā, un Džeisons man visu kaut ko mācīja.
"Nekad neuzsauc pirmo glāzi, jo cilvēki mēdz aiziet agrāk."
Un tad mēs nācām mājās.
Ja domājat, ka vest šos bērnus prom ir mans grūtākais darbs,
tad jūs neesat redzējuši, kā ir tad, kad viņus atdod atpakaļ.
-Nē, mēs viņus neatdotu… -Būs grūtāk.
-Šis ir medusmēneša posms. -Noa, mēs esam gatavi.
Pēc 12 nedēļām jums būs jāstājas tiesneša priekšā
un viņš jāpārliecina, ka spējat tikt galā.
Padomājiet labi. Jums jābūt pārliecinātiem.
Mēs varam viņu paturēt?
Divpadsmit nedēļas, lai kļūtu par ģimeni.
Ir bijuši grūtāki uzdevumi.
Nu, ja godīgi, nekas nenāk prātā.
Bet…
Ei, Nikij.
Ei, klau…
Es iešu prom no darba.
Es dzīvošu mājās un viņus uzmanīšu.
Labi? Jo man mans darbs riebjas, bet tu savējo mīli.
Tas būtu tikai loģiski.
Paskaties uz viņiem. Kā eņģeļi.
Ko, pie velna, mēs esam izdarījuši?
Uz mirkli pievērām spraugu, tas arī viss.
PRINCESE TAILERS
TAS MAN ĻOTI PALĪDZĒJA, KAD AUDZINĀJU TEVI!
AR MĪLESTĪBU - MAMMA
Tulkojis Imants Pakalnietis