- Ahoj. - Ahoj.
Mami, počuj, ja...
Viem, že sme chceli, aby si nám dala priestor a ďakujem, že to robíš,
ale nemáme žiadne jedlo.
Tak mi napadlo, či by si nám nemohla niečo uvariť?
Áno, samozrejme.
Čo takto pastiersky koláč a dusené mäso? A dezert?
- Áno, skvelé. Ak to je v pohode. - Áno.
- Dobre. - Ľúbim ťa.
Dobre. Fajn. Ďakujem. Ľúbim ťa.
- To bolo rýchle. - Šli sme práve okolo.
- Pastiersky koláč. - Mami.
PIECŤ 40 MINÚT
Uvarila som aj niečo vegánske.
- Aha. To sú... - Len zemiaky, áno.
Super.
Ďakujem. Toto je naozaj dosť.
- Už to nebudem žiadať. - Dobre.
Naozaj. Viem, aká si.
Máme aj knižky.
Čítala som ich ako malá.
ROZPRÁVKY PRE DETI
- Začiernili sme rasistické narážky. - Aha.
Dobre.
- Dobre. - V pohode?
Aká bola prvá noc?
Skvelá. Ale ešte nevieme, ako sa to bude riešiť.
Chcela som ti niečo venovať.
Mame to dala jej mama a moja mama to dala mne
a teraz chcem, aby si to mala ty.
To je…
Ach, nie.
Asi som to nechala na benzínke.
Dobre.
Strasti dospelosti
Čo to stváraš?
Čo? Ja... zabezpečujem byt.
Áno? Dobre.
Nejaké novinky?
Bude volať nejaký Noah.
Pridelili mu náš prípad.
Dobre. Fajn.
- Jase? - Áno?
Naozaj si ho chcem nechať.
- Nikki. - Naozaj. Premyslela som to.
- Áno? Hej? - Áno.
Dobre. Aký je plán?
Necháme si ho a ono sa to zariadi.
- Dobre. Myslela si na všetko. - Možno zabudnú, že tu je.
Čo? Je to mestský úrad.
Mestu trvalo štyri roky odstrániť z parku starú chladničku.
Dostala sa do Máp.
Na túto chladničku nikto nezabudne.
- Ahoj. - Do pekla.
Na to si budem musieť zvyknúť. Ste ako z Osvietenia.
- Ahoj. - Ahoj.
- Chcete si sadnúť pred telku? - Zapnem vám telku?
- Asi urobme raňajky. - Áno.
- Odbalím šporák. - Dobre.
Nie, ďakujem. Dopočutia.
To bolo rýchle.
Nebolo o čom diskutovať.
Prídu po neho.
Aha.
Povedal si im, že ho chceme?
- Asi to tak nefunguje. - Hádal si sa?
- Ako sa dalo. - Veď nám to ide.
- Boli tu jednu noc. - Oni boli horší.
Mali ho jednu noc a stratili ho.
- Chcú byť spolu. - Viem.
Kedy prídu?
Na obed.
Dúfam, že si im povedal, že v našom dome
sa obeduje o desiatej večer.
Vo štvrtok.
Urobil som posteľ.
- Prečo? - Dve deti, potrebuješ dve postele.
Vyrobil si posteľ pred ôsmou ráno?
Nie, dve postele.
Vyrobil som jednu, ale vedel som, že mám na viac.
Ako sa vôbec posteľ vyrába?
Nerozumiem otázke.
- Chceš ju či nie? - Áno.
Mám to.
- Nech ťa nesekne. - Už som.
- Máš to? - Áno.
O chvíľu príde tvoja mama.
Šla na charitatívne preteky.
Ak sa spýta, kríval som. Dobre?
Dobre. Vyrobil nám posteľ. Aha.
- Je osem hodín. - To sme prebrali.
Je stred dňa.
Ale nepotrebujeme ju. Vezmú si ho.
- Prečo? - Nuž...
Nemáme na to skúsenosti.
Nedá sa nič robiť?
- Zjavne nie. - Nie. Ahoj.
- Čo ideme robiť? - Chcete...
- Idete sa prezliecť? - Dobre.
- A môžeme ísť von. - Dobre.
Dobre, aký je plán?
Urobíme si čo najkrajšie ráno. Čo viac môžeme urobiť?
Nemôžeme urobiť viac?
Taká je realita, nie?
Teraz žijeme v medzere,
medzi tým, ako to je a ako by to malo byť,
takže medzitým,
sa môžeme snažiť urobiť ten priestor čo najpríjemnejší.
Tak niekto by mal tú medzeru zatvoriť.
Ak môžeme byť jeho rodičmi len na jeden deň, nech to stojí za to.
Pripravme ho, hm?
Nemôže odísť v tričku Ramones.
Je moje obľúbené.
Prestaň.
To nič.
Urobme si čo najlepšie ráno.
Neuveriteľné.
Si v pohode?
Toto nie.
Oci?
Čo sa deje? Si v poriadku?
Prekliaty úrad. Mám toho po krk.
Keď začali chodiť po smeti dvakrát do týždňa, bol som ticho.
Keď zrušili bezplatné parkovanie, bol som ticho.
Ale toto je už za čiarou.
Nedá sa nič robiť, nie?
Je to zložité.
- Bezpečnosť, protokoly a tak. - Ale preboha.
To je dôvod, prečo sa vo Formule 1 už nikto nepredbieha.
Ťažko povedať, ale okej.
Zlepšilo sa niečo
vďaka bezpečnosti a protokolom?
Je niekto šťastnejší? Vo väčšom bezpečí?
Neviem. Hrával som sa s ortuťou z teplomera
- ako malý. - Len za odmenu. Nie stále.
Pozri, neurob nejakú hlúposť.
Je to mestský úrad. Vedia, kde bývaš.
Tak nech to povedia smetiarom.
Pozri.
Rodičov si nevyberáš a ani svoje deti.
Ale vy ste si ho nejako vybrali a on si vybral vás.
Ak mám byť jeho rodičom na jeden deň,
nechcem ho premárniť hádkou cez telefón.
Chcem ho stráviť ako jeho otec.
Užiť si to, kým sa dá.
Už ma nebaví užívať si, kým sa dá. Nebaví ma vzdávať sa.
Dobre. Len neurob nič hlúpe.
Nezabudni krívať.
- Druhá noha. - Hej, dobre.
Videla si môj dovolenkový klobúk?
Nie.
A nemal by si mať toľko klobúkov, že majú prívlastky.
Ideálny počet je nula.
Ahoj. To som ja, Vic.
Vic Ross. Jasonov otec.
Áno, viem, kto ste. Čo sa stalo?
Máte čas? Potrebujem pomoc.
A toto ste mali v živom plote, neviem prečo.
- Poďte dnu. - Ďakujem.
Tak kam ideme?
Potrebuje poriadnu bundu. A tašku.
Nechcem ísť nakupovať.
Môžeš ma počkať pri jedle.
Ale úprimne, prestaň s tým. Si dospelý.
Nechcem nakupovať teraz. A mrhať jeho časom.
Áno.
Tak čo ideme robiť?
Neviem. Čo sa robí, keď sa chceš rýchlo zabaviť?
Je to ťažké, lebo nemôžu piť.
Veď toto. Bez toho to nejde.
Dobre, fajn. Dobre.
Len to poviem,
aby som to dala von a mohla rozmýšľať.
Plávanie s delfínmi.
Viem, to nejde.
Nemám so sebou plavky a v severnom Londýne nie sú delfíny.
Správne argumenty, ale v zlom poradí.
Čo je najbližšie k plávaniu s delfínmi
v severnom Londýne a stihneme to za hodinu a pol?
Čo?
Dobre.
Nemáme veľa času, tak si vyberme.
Kašlime na žirafy, tie vidíme aj z diaľky.
- Poďme na slony a gorily. - Áno. Austrálske kačice.
- Čo? - Pozrime si aj menej populárne.
Budú prekvapené, že nás vidia.
Aké máte obľúbené zviera?
- Mačku. - Dinosaura.
Dobre, tých sto libier sa oplatilo. Poďme.
Dobre, pozri.
Jase.
Áno.
Pozrite, lev. Opatrne.
Lev je najväčší.
- Krásne. - Bože.
Pozri tamto.
Bože. Čo sa stalo?
- Jilly, vezmi si kabát. Odchádzame. - Prečo?
- Treba zaplniť nejakú medzeru. - Ale šúpem zemiaky.
Kašli na zemiaky, toto je súrne.
Ale zakryjem ich. Je to odroda Jersey Royals.
Nechcem prilákať zlodejov.
Myslíš, že sa bavia?
Ťažko povedať.
- Hovorím o deťoch. - Viem.
Môžeme sa pozerať ako ich kŕmia?
KŔMENIE O DRUHEJ
- Nie, dovtedy musíme ísť. - Prosím.
Prepáč. Nemôžeme.
Povedali nie.
Zistím, či ich nemôžu nakŕmiť skôr. Dobre?
Páni.
Tyler, pozri.
- Budeme mať problémy. - Nie. Mám bundu.
Zodpovedá všetky otázky.
Ako zosilňovač na festivale. S ním sa dostaneš hocikam.
To mu nehovor.
Mám pár hodín naučiť ho, čo viem.
To je dosť času.
Aha. Pozrite. Pozrite, deti.
Vedeli ste, že tučniaky si dávajú malé kamene ako darčeky?
Prečo?
Neviem.
Možno nevedia, ako povedať „ľúbim ťa“,
tak urobia toto.
- Vy sa staráte o tučniaky? - Áno. Hej.
Aký druh tučniakov to je?
Tieto? Tieto tu?
To sú klasické tučniaky. Originálne. Tie štandardné.
Aha. A aké ešte tučniaky existujú?
- Kráľovské. - Tie, ktoré poznajú všetci?
Kniežatské...
Grófske, barónske a vojvodské.
Do akej veľkosti rastú?
Stredne veľké, veľké a extra veľké.
Koľko sa dožijú?
Stačí, nekazte zábavu.
Mali by sme ísť. Sú unavené.
Pásmová choroba. Sú z juhu.
Poďme. Poďme. Pardon. Ďakujem.
sVitajte na charitatívnom behu.
Zoraďte sa.
Asi to nezvládnem.
Na značky.
Pripraviť sa.
Počkať. Prepáčte.
Počkať, nechoď.
Vic?
Ide o Jasona a Nikki. Potrebujú nás.
Dobrý.
Musím ti niečo povedať ako muž mužovi.
Nezostáva nám spolu veľa času, tak počúvaj.
Ak chceš fúzy, nechaj si narásť celú bradu.
- Nikdy nie len fúzy. Dobre? - Dobre.
To ti nikto nepovie.
- Ďakujem. - To nič. Mám toho viac.
Si v poriadku?
Hej.
Viem, že to je pre teba ťažké, ale nech sa cítiš akokoľvek,
nič nie je také dobré alebo zlé, ako sa zdá.
Väčšina vecí je nakoniec okej.
Pomohlo? Neviem.
Chceš ešte nejaké zlé rady?
Áno? Dobre.
Po dvanástom roku nenos biele ponožky,
obávam sa, že toto pravidlo sa nedá zmeniť.
Never terapeutovi so spolubývajúcimi.
Hovor so sebou ako s dobrou kamarátkou.
Všetky gombíky na mikrovlnke robia to isté,
tak stlač čokoľvek.
A uprac si pred dovolenkou.
Zabudneš na to a je fajn prísť do čistého.
Dres nos iba v deň zápasu, inak to je divné.
Máš rád futbal?
Ja fandím Spurs. Ty komu?
- Tiež Spurs. - Áno?
Super.
Neobjednávaj si plody mora z menu s preklepom.
Nenakupuj potraviny hladná a nechoď na rande osamelá.
Donesieš si domov niečo, čo nepotrebuješ.
Začni spievať známu pesničku, len ak poznáš slová.
Aby si nevyzeral hlúpo.
Kura vždy peč o 20 minút dlhšie.
Áno. Nauč sa meditovať.
Čo to je?
To robia mladí ľudia namiesto chodenia do kostola.
Chceš byť skôr ryba než surikata.
Ryby majú zlú pamäť, žijú v prítomnosti a sú v pohode.
Surikaty sa boja.
Vyzeráš teraz ako surikata.
Stále číhajú na nebezpečenstvo.
Aj teraz, keď sú v zoo, keď sú v bezpečí.
Je ťažké ich presvedčiť, aby sa o nich mohli starať iní.
Poď sem.
A...
buď odvážny.
Ak ti nikto z budúcnosti nepríde povedať, aby si prestal,
aké zlé to asi bude?
Tak poď.
- To bolo fajn, nie? - Áno.
- Dal som mu svoju múdrosť. - Bože.
Ale som rád, že sme nemuseli vysvetľovať sex.
Vie, že nám na ňom záleží?
- Chcel som pomarančový... - Asi hej. Áno.
Áno, aj ja.
Poďme. O chvíľu príde Noah
a ešte musíme Tylerovi niečo kúpiť.
Akú si si vybrala?
Ríbezľovú.
- Ríbezľa. - Tá je dobrá.
Haló.
Ticho!
Pst!
Máš čas?
Môžem si urobiť čas.
Jeden, dva, tri.
Moja ruka.
- Raz, dva, tri! - ...dva, tri!
Ešte raz
až k oblakom! Áno.
Dobre. Poďme dnu.
Už si na to veľká, však?
- Dáš mi jeden? - Áno.
- Aj dva? - Áno.
- Tri? Štyri. - Jase?
Áno?
- Mali sme to opraviť. - Čo?
Mali sme toho veľa.
Čo?
Čo sa to deje?
Čo sa deje?
Ukážka sily.
Ak niečo nie je správne, nie je to správne.
- Vic. - Ďakujem.
Och, Bože. Och, Bože.
Čo tu robí Terry?
Jen nemohla a potrebovali sme ľudí.
To nič, ale v práci som povedala, že som chorá.
Ja...
Čo?
Pripravený?
Dobre, rýchla lekcia. Zapnime to...
- Mám pyžamo. - Ideme?
Možno mu bude veľké.
A doniesla som,
čo zostalo zo svadby, ak by prišlo viac ľudí.
Čo tu robíš? Máte byť na svadobnej ceste.
Áno, ale že vraj si nejaký chlap nemyslí, že moja sestra je úžasná.
A to neznesiem.
A cestu vymyslel Scott,
ak ju zmeškáme, nebude to koniec sveta.
Poď sem. Ľúbim ťa.
Áno, áno. Dobre.
Ideme?
Naša svadobná cesta bude veľmi zaujímavá.
Ideme na prehliadku barokových knižníc v Štuttgarte.
Ďakujem za opýtanie.
Sú to najkrajšie knižnice mimo Pyrenejského polostrova.
Čo to je „barokové“?
Koľko máš rokov?
Kto je tvoj obľúbený architekt?
Toto všetko?
Len pár vecí.
Aj tak vyprázdňujem izbu.
Bude to meditačná izba.
Dám tam masážnu vaňu na nohy a telku.
- Ďakujem. - Ešte jedlo.
Oci.
- Bože. - Chceme spätnú väzbu.
Ale aj tak to nebudeme robiť inak.
- Dobre. - Našli sme to.
Čo sme ti chceli dať.
Je to hlúpe, ale mne to vždy urobí dobre.
Mami.
Čo si myslíš? Ja neviem.
Ako to bude vyzerať?
Takto vyzerá láska.
To je Noah.
Vy ste muž, čo mi chce zobrať vnuka.
Ideme ho premiestniť, ak myslíte to.
Neboli schválení pre dve deti. Nemajú podporu ani skúsenosti.
Tu stojí 200 rokov skúseností.
Nebudú tu každú sekundu každej krízy.
Asi moju rodinu dobre nepoznáte.
Zvyknite si na nás,
lebo budeme pred vaším úradom každý deň, kým ho nevrátite.
So starými rodičmi sa nezahrávajte.
Nemáme prácu a v noci spíme tri hodiny.
On nie je od nás. Neviem, čo sa stalo.
- Dobre. - Toto je môj syn.
Má zo mňa to najlepšie.
Ak ho syn zlepší tak, ako on zlepšil mňa, tak to bude niečo.
Pozrite, aj ja mám rád večierky,
ale takto sa o tom nerozhoduje.
Dobre, ideme dnu po tvoje veci?
Poď.
- Nedáte si arancini? - Nie.
- Tak, mal si rušný deň? - Áno.
Čo si robil?
Šli sme do zoo a Jason ma veľa naučil.
„Nekupuj prvé kolo, niektorí odídu skôr.“
A potom sme prišli domov.
Ak si myslíte, že brať deti je najťažšie, čo robím,
tak by ste tam mali byť, keď ich vracajú.
- My by sme... - Je to ešte ťažšie.
- Toto je ako obdobie medových týždňov. - Sme pripravení.
O 12 týždňov pôjdete pred sudcu
a presvedčíte ho, že to zvládnete.
Premyslite si to. Musíte si tým byť istí.
Môžeme si ho nechať?
Dvanásť týždňov, aby sme boli rodina.
Zvládli sme ťažšie veci.
Ale nič mi práve nenapadá.
Ale...
Nikki.
Hej, počuj.
Odídem z práce.
Ostanem doma a budem sa o nich starať.
Dobre? Svoju prácu nenávidím a ty svoju miluješ.
Dáva to zmysel.
Pozri na nich, dvaja anjeli.
Čo sme to, do pekla, urobili?
Na chvíľu sme zatvorili medzeru, to je všetko.
KEĎ SOM ŤA VYCHOVÁVALA, POMOHLO MI TO!
S LÁSKOU, MAMA
Preklad titulkov: Zuzana Šplhová