PINE FOREST -LEIRI TERVETULOA, ADOPTIOPALVELUT
ADOPTIO- JA SIJAISPERHEIDEN TOIMINTALOMA
Nikki. -Niin?
Miksi taas olemmekaan täällä?
Tämä on tilaisuus ryhmäytyä uusille perheille.
Enkä ole vieläkään saanut yhteyttä Princessiin.
Hetkeä ei vielä ole ollut. -Mitä hetkeä?
Sitä hetkeä.
"Katseemme kohtaavat" tai "Olet ainoani" -hetkeä.
Kuin teillä olisi ollut se jo.
Minulla ei ole ollut.
Tuntuuko sinusta, ettei Princess pidä minusta?
Ei. Miksi? Tuntuuko sinusta siltä?
Ehkä.
En tiedä. Kaikki pitävät minusta aina.
Minäpä en pidä sinusta nyt.
Sinä olet aina heidän kanssaan. Nyt on minun tilaisuuteni.
Luulin heidän rakastuvan minuun samoin kuin sinä.
Saman tien. -No niin.
Älä laita sille liikaa painoarvoa.
Ei väkisin. Anna sen kehittyä.
Niin. -Luulisin ainakin.
Hei!
Uusi ystäväni.
Olet ollut täällä vain hetken. Itse vasta tulin.
Se on kuin supervoima.
Hei. Jason. -Rosa, tämä on Jason.
Hei. -Mitä kuuluu, Rosa?
Jason. -Niin?
Ystäväni auttaa ulkomaalaisia Espanjassa.
Tuon puhelinnumeron isällesi. -Hienoa. Kiitos.
Neljä minuuttia.
Asuin Freddyn kanssa kaksi vuotta -
ennen kuin kuulin hänen sisarestaan.
Lapset! Tulkaa hakemaan nimilappunne!
Niin sitä pitää, Tyler.
Sinä olit Nikki, Jason…
Olen Princess! -Tiesin kyllä sen.
Jatkakaahan juttuanne.
Mikä tuo lamppujuttu on?
Lamppu. Se on Adam.
Aiemmin kyse oli kivestä.
Tuumimme, että mikä vain olisi parempi.
Mutta taisi olla yhtä huono.
Lapset, nimilaput!
Hei sitten.
Hän on mahtava.
Hei. Älä ala kilpailla.
Noilla kasvoilla ei tarvitse olla noin mukava.
Taatusti koulukiusattu tai hänen isänsä häipyi.
Jotkut vain ovat sekä söpöjä että mukavia.
Nyt ryhmäydytään niin perhanasti. -Kyllä!
Kuti kuti.
Kutisevia.
Lapsia.
Pikkuisen pikkuisia kutisevia lapsia.
Lapsia.
Täällä on todella kaunista.
Ehkei pitäisi ostaa asuntoa. Muutetaan tänne.
Kauas rikoksista ja huumeista.
Pilailetko? Maaseudulla on paljon enemmän huumeita.
Mitä? -Eihän täällä ole muuta tekemistä.
Kaikki ovat pilvessä tai imppaavat.
Kas näin. No niin, mitä sanotte?
Täydellinen paikka. -Kyllä!
Tehdään tämä! Upeaa. -Tyler, onko jano?
No niin!
Kädet pystyyn. Kuka kasaisi telttaa?
Princess, koppi!
Princess on mukana. Hyvä juttu. Hienoa. -Yritin vain kopata vaarnaa!
Hetkinen, missä vaarna on?
Missä vaarna on?
Tuolla. Löytyi. Mutta missä Princess on?
Tässä! -Princess?
Voi luoja, näen pienen karhun!
Näen pikkuisen karhun. -Kuulkaa…
Hauskaa, mutta teltta pitää pystyttää.
Muuten olemme vain neljä pellolla seisovaa tyyppiä.
Tulkaa.
Tehdäänkö vielä noin? -Miten?
Kääritään hihat ennen kuin tehdään jotain. -Jotkut tekevät!
Tässä on mahtava pikkukarhu!
Nyt Tyler katosi. Tyler?
No niin.
Mitä? -Kuule, puhutaanko?
Selvä, toki.
Selvä. Etsikää se vaarna. Mitä? Mikä vikana?
Epäreilua. Olet aina hauska lasten kanssa. Minä en osaa sitä.
Opeta olemaan sinä.
Mitä tarkoitat? Miten niin?
En ole tarpeeksi hauska. Siksi Princess suosii sinua.
Älä nyt. Olet sinä hauska.
Entä sinä Emilyn syntymäpäivädrinkeillä?
Ja kun joimme puistossa viiniä Daven kanssa. Muistatko?
Ja se panimokäynti, sinä…
Okei. Selvä. -Niin.
Liityn hauskanpitoon, mutta en ole ilopilleri.
Pohdin aina liikaa lasten kanssa.
Sinä et toimi ohjekirjan mukaan ja onnistut aina.
Minä noudatan sitä aina, eikä se toimi ikinä.
Voi luoja! Ostinko väärän kirjan?
Ole vain itsesi. -Ei!
Pitää odottaa, kunnes se tuntuu turvalliselta.
Oma itsensä voi olla vasta hiljalleen. Muuten säikyttää lapset pois.
Niin.
Pitää olla enemmän Jason.
Mistä aloitan? -Hassuttele vähän.
Miten?
Mene lasten luo. Vitsaile jostain tai keksi muuta.
Selvä. -Eikö vain?
Selvä. -No niin.
Pystyttäkää te teltta. Minä teen muistiinpanoja.
Selvä. -Improvisoin pari juttua.
Tulkaahan tänne.
Vapaapotku punaisille!
Emmekö me mene tuonne?
Emme! Nythän sataa kaatamalla.
Totta puhuen olen tainnut kadottaa intohimon opettamiseen.
Sivurajaheitto sinisille!
Sen voi jotenkin huomata.
Luulin saavani kipinää valmentamisesta.
Väärä luulo.
Taidan kadehtia heitä.
Heidän mahdollisuuksiaan.
Joskus annan söpöille huonommat arvosanat, kun tuumin: "Sinulla on jo tarpeeksi."
Onko se paha juttu?
Ei. Totta se on. Meillä on tarpeeksi.
Tässä.
Syö se vain loppuun.
Eivät ne minun ole. Ne olivat löytötavaroissa.
Kauanko nämä olivat siellä? Kala pilaantuu nopeasti.
Liian hieno löytötavaralounaille?
Kadehdin sinua.
En ole.
Kaikilla tutuillani on intohimo.
Mikä omani on?
Enpä tiedä.
Yksi asia on varma. Se ei ole lapset.
Älkää nyt…
Jessica, vauhtia!
Ei niin.
Tuo pitäisi kai laittaa kauemmas. Mitä sinä sanot? Tyler?
Okei. Anna vasara Princessille. -No niin.
Miten menee? Kyllä.
Missä Princess on? Missä hän on?
En näe…
En näe häntä missään.
Missä vaarnat sitten ovat?
Tulkaa, lapset.
Eikä teltta ole vielä pystyssä, mutta -
sama se, sillä meillä on hauskaa!
Anteeksi, jutellaanko vähän?
Mitä tuo oikein oli? Olenko muka tuollainen?
Henkisesti. Kyllä vain.
Tulkaahan!
Hei, annahan se.
Hassuttelen nyt. -Anna se.
Ei tuo toimi. -Miksi ei?
Et kai nyt matki minua?
Silloin sinun pitää ymmärtää, mistä vitsailu lähtee.
Sinun pitäisi ymmärtää täysin -
oma -
elämänfilosofiani.
Elämänfilosofiasi? -Niin.
No mitä? -Ei mitään.
Tuollaista ei usein kuulekaan -
lasten jugurtteja mussuttavalta, mutta jatka ihmeessä.
Siinä pitää kai vain… Pitää kai vain -
maksimoida positiivisuus, ei minimoida negatiivista.
Älä pohdi, mikä voi mennä pieleen -
vaan mikä voi onnistua.
Sinä et huolehdi ikinä mistään.
Se on hyödytöntä.
Ehkä se auttoi sapelihammastiikerien aikoina.
Nyt se vain pidättelee nauttimasta elämästä.
Esimerkiksi -
repusta pitäisi löytyä ensin vesipyssy,
ei ensiapulaukkua.
Pitää -
elää hetkessä.
Anna palaa vain.
Selvä. -Eikö vain?
Pystyn kyllä siihen.
Veisin Princessin iltapäivällä mukaani.
Selvä. Hienoa. Sopii.
Tiukka juttu! -Mitä tuo nyt on?
En tiedä.
Hei.
Tiedätkö, mitä kajakit ovat?
Ne ovat veneitä, joita liikutellaan meloilla.
Tuleeko Jasonkin?
Ei.
Tuumin, että olisi mukava olla nyt vain kahdestaan.
Selvä. -Selvä.
Lapset eivät kai saa ottaa mitään kajakkiin.
Mutta olen hauska ja siisti,
ja jos lupaat olla kertomatta, saat ottaa yhden asian mukaan.
Ei Jasonia.
YKSINÄISTÄ? AUTAMME. RYHMÄTERAPIAA
12 ASKELTA ON KAUNIS PÄIVÄ OLLA RAITIS
Voi ei.
Liitytkö seuraamme?
Joukossamme on tänään joku uusi.
Freddy? Kertoisitko, miksi olet täällä.
Voit myös vain kuunnella.
Ei, hetkinen.
Hei. Olen Freddy, enkä ole alkoholisti.
Niin, on vaikeaa…
En oikeasti ole. Olen vain paskiainen.
Kaikki ei mennyt vii…
Kaikki meni, sillä olen paskiainen. Onko se täysin eri asia?
Ainoa todellinen ero on,
ettei minulla ole paikkaa, minne mennä ja missä puhua vapaasti.
Ja minun täytyy kertoa jollekulle.
Sillä en ole henkisesti vahva.
Niin oletetaan, koska olen pitkä.
Minulla oli suhde, ja menetin perheeni.
Rehellisyys tuntuu hyvältä.
Tämä on turvallinen paikka.
Olet hyvä ihminen, joka ansaitsee onnen.
Yksi paha teko ei muuta sitä.
On niitä pari muutakin.
METSÄPOLKU
Kaikki hyvin?
Miten kauas pitää mennä?
Tarpeeksi kauas, ettei telttaa enää näy.
Mitä tuumit?
Mikä täällä on hienointa?
Teltan vetoketjun ääni. -Niinkö?
Onko Adamin kylmä?
Ei Adamilla ole kylmä. Metalli vain on viileä.
Onko täällä mäyriä?
Pidätkö mäyristä? -En.
Ei täällä sitten ole niitä.
Voi ollakin.
En ole koskaan nähnyt mäyrää.
Menin kerran rauhoitusalueelle.
Seisoin mäyräaitauksen ulkopuolella.
Paukutin lasia. Heitin sinne ruokaakin.
Ei siltikään mäyriä.
Mäyriä ei ole.
Tervehdys. -Päivää.
Ei se mitään. Älä pelkää. Se on orava tai jokin.
Vievätkö oravat tavaroita?
Kaipa ne joskus vievätkin.
Ota sinä sitten Adam. Niin hän on turvassa.
Selvä.
Syövätkö oravat ihmisiä?
Eivät, vain pähkinöitä. Ethän ole pähkinä?
En. Mutta nti Keelestä olen arvoitus.
Joskus pelkään itseäni.
Kun sattuu lento-onnettomuus,
koen surua vain, jos kuvittelen matkustajien olleen koiranpentuja.
Ei se voi olla oikein.
Jos TV:ssä kerätään varoja,
olen lahjoittavinani kännykällä.
Todellisuudessa selaan nettilehteä.
Joka kerta.
Selvä. Pidetäänkö pieni…
En itkenyt, kun mummoni kuoli.
Tunnen syyllisyyttä.
Minä se ehdotin, että veisimme hänet hiihtämään.
Onko kaikki hyvin? -Kyllä. Kaikki hyvin.
Voi ei. Hai!
Pelleilen vain. Ei täällä ole haita.
Krokotiilit karkottivat ne pois.
En tuonut kameraani.
Okei, tämä jää mieleeni.
Onko jano?
Kyllä. -Arvelinkin.
Saat täältä vettä aivan pian.
Mikä hätänä? Kastuitko?
Söin aamiaista, kun kuulin siitä Puerto Ricon maanjäristyksestä.
En edes menettänyt ruokahaluani, jatkoin vain syömistä.
Otin toisen kananmunan.
Ja syrjin naisia.
En vain ihastu naisiin, joilla on lyhyet hiukset.
Jos näen naisia, joilla on lyhyet hiukset, en riisu heitä katseellani.
Lisään ensin hiukset.
Nyt on oikeasti tauon aika.
Tietääkö joku sivustoa, jossa on kaikki Game of Thronesin nakukohtaukset?
Sillä minä tiedän.
Meillä oli hieno iltapäivä. Miten teillä sujui?
Meillä on ongelma.
En voinut täyttää sinusta jäänyttä aukkoa.
Hehän rakastavat sinua.
Kun olet paikalla, voin olla se hauska.
Kun et ole, Tyler tulee kyselemään -
tunteista ja lampuista ja tunteista lamppuja kohtaan, enkä minä -
totta puhuen tiedä, mitä sanoisin.
Eihän hänellä ole ollut aiemmin perhettä.
Hän luo perheitä kaikesta, mistä voi.
Eli Tylerille vaikkapa tuo kukka ei ole pelkästään kukka.
Tuo on vauvakukka,
jolla on sitä oikein paljon rakastavat äitikukka ja sisarkukka.
Lamppu on osa hänen perhettään.
Juuri niin.
Varovasti. -Niin.
Tyler ei vielä osaa ilmaista itseään. Sinun pitää ymmärtää häntä.
Ymmärrä maailma hänen tavallaan.
Silloin ymmärrät häntä. -Selvä.
Hoituu.
Yritän.
Yritän todella. -No niin.
Hei, miten teet sen vesipullojutun?
Minkä jutun?
Tiedät, milloin heillä on jano.
En tiedä. -Tiedät.
Enkä tiedä.
Ei ole jano. -Minä en ainakaan tiedä.
Kaikki kokoon.
No niin, ihanat höpönassukat. Lipunryöstö.
Meitä on kymmenen perhejoukkuetta,
ja kunkin pitää piilottaa ensin oma lippunsa jonnekin.
Hakekaa lippunne.
Anteeksi. Me olemme punaiset.
Sain punaisen lipun.
Teidän pitää ryöstää muiden joukkueiden lippuja.
Jos jäätte kiinni toisen joukkueen alueella,
joudutte vankilaan.
Ei huolta, siellä on nachoja ja dippikastikkeita.
Rientäkää nyt, kultaseni, ja piilottakaa lippunne niin, ettei kukaan löydä niitä!
Paitsi minä, sillä haluan ne takaisin.
Ymmärsitkö säännöt? -Mennään!
Haluan voittaa hänet.
Siis haluan, mutten tee sitä.
En. Ei pisteitä lasketa. Pidämme hauskaa.
Sama se, vaikka he voittivat telttaosan. -No niin.
Taas 400 Piilopankkiirin katsonutta.
Lähetin nettilinkin.
Mikä tämä on?
Se on sisäpiirin blogini pankkimaailmasta.
Keksin kiertotien ohi -
julkaisumaailmaa vartioivien valkoisten cis-heteromiesten.
Se on puhutteleva kutsu toimia -
pohjaten Sólveig Anspachin työhön.
Hänen tosin kuuluisi olla vähintään yhtä kuuluisa kuin Hans-Jürgen Syberbergin.
Ei huolta. Hän onkin.
On upeaa, kun on kutsumus.
Mitä?
Inhoan työtäni.
Inhoan sitä tosissani ja koko ajan.
En tiennyt lainkaan.
Mitä osaa…
Mitä siinä inhoat?
Lapsia.
Selvä.
Se on melkoisen iso osa sitä.
En vain siedä heitä enää.
Heidän pikkuisia naamojaan,
heidän pikkuisia aivojaan ja heidän pikkuisia käsiään.
Sitä, miten heillä kestää 45 minuuttia syödä kaksi omenanviipaletta.
Sitä, miten koko päivässä on kyse vain heistä.
Siis ihan totta, eikö kukaan kysy minulta, miten minä voin?
Olen antanut heille elämäni parhaat vuodet,
eivätkä he edes muista nimeäni.
He vievät tavaroitanikin.
Arvaa, montako liimanlevitintä palasi ehjänä viime lukukautena?
Yllättyisit.
En muuta teekään kuin pohdi heidän tulevaisuuttaan.
Kuka ajattelee minun tulevaisuuttani?
Kenen työ on ajatella sitä?
Hienoa, taas tykkäys.
Anteeksi.
Mikä liimanlevitin on?
Princess, haluatko vähän vettä?
Ovatpa pehmoisia.
Seis.
Joku on alueellamme. -Pian, piiloon!
Voi jukra. Kiitos, kultaseni.
Kappas vain tätä.
Rakastan sinua, äiti. -Minäkin sinua.
Haluan voittaa heidät.
En halua rentoutua. En halua pitää vain hauskaa.
Haluan ottaa tosissani. Haluan olla oma itseni.
Minäkin haluan sitä.
Kiitos. Oli jano.
Voitetaan tämä.
Tuo on tajuttoman viehättävää.
Kolme, kaksi, yksi. Mennään! -Mennään!
Anteeksi.
Kaikki hyvin. Älä pelkää.
Nyt!
Juoskaa!
Me voitamme!
Seis! -Mitä?
Missä Adam on?
Mitä me teemme?
Palaamme takaisin. Ketään ei hylätä.
Adam on osa perhettä. Tulkaa.
En tajua. Miksei se ole täällä?
Adam.
Tulkaa pian.
Tulkaa. -Hei, pysähtykää!
Pysähtykää! -Seis!
Hyvä. -Tule.
Adam!
Adam sai pari kolhua.
Tuolla he ovat.
VANKILA
Istutaan tänne.
Voi luoja.
SAIRASTUIN VOILEIVÄSTÄ - KIITTI VAAN
MINÄ EN SAIRASTUNUT
Eikö ole seksikästä? -Ei ole.
Eikö? -Ei.
Älä nyt.
Onko tuo aurinkopuuteriani? -En tiedä.
En tiedä. Se oli käsilaukussasi. -Se on kallista. Piru vie.
Emme saa liikkua täällä.
He ovat kaupunkilapsia.
Kävelimme männikössä, ja Princess kysyi: "Miksi täällä tuoksuu suihkugeeliltä?"
Arvaapa mitä. Se, ettet murehdi, on todellinen lahja.
Enpä tiedä. -Ei, on se.
Siirsikö isäsi rahat?
Ei. Mutta hän -
sanoi tekevänsä sen pian.
Ja hän…
Niin, kyllä.
Niin.
Sehän toimikin. Sinunlaisenasi oleminen.
Sillä minä olin sinä. Jonkun pitää olla.
Ja kuka tahansa voi olla "hauska".
Mutta tosipaikan tullen -
he tulevat sinun puheillesi, sillä minä en osaa neuvoa.
Princess? Haluatko lisää?
Hän tekee tuon tarkoituksella.
Hän testaa sinua,
sillä hän haluaa tietää, annatko periksi.
Ja jos annat,
hänen pitää tietää se nyt, ei myöhemmin.
Niin.
Arvaa, kuka luki kirjoja. -Älä viitsi.
Juttelin Rosan kanssa tuosta.
Hän teki kuulemma samoin isäpuolelleen.
Isä hylkäsi hänet. Minähän sanoin.
No niin.
Mutta Princess tekee noin tarkoituksella.
Hän valitsi väärän tyypin,
jos luulee, että luovutan vaikeuksien tullen.
Ei hän tiedäkään,
että minusta kaikki on vaikeaa.
Voitat hänet vielä puolellesi.
Ja jos Princess on lainkaan kaltaiseni,
hän ei edes huomaa sen tapahtuvan.
LAHJOITA VIESTILLÄ HALUAMASI SUMMA
HYVÄNTEKEVÄISYYTTÄ LAPSILLE
LAHJOITA 100 PUNTAA
LAHJOITA 10 PUNTAA
INVESTOINNIT
RASKAANA
Tekstitys: Tero Mansikka