PINE FOREST VÄLKOMNAR NORTH LONDON ADOPTIONSTJÄNST
ADOPTIV- OCH FOSTERFAMILJER
-Nikki. -Ja.
Förklara igen vad vi gör här.
Tja, det är en chans för nya familjer att knyta an.
Jag och Princess har inte riktigt knutit an än.
-Jag har inte haft den där stunden än. -Vilken stund?
Stunden.
Då man ser in i varandra ögon och vet att man hör ihop.
Ni har redan upplevt det där.
Men inte jag.
Jase, får du vibbar att hon inte gillar mig?
Nej. Hur så? Får du?
Kanske.
Hur ska jag veta? Ingen har nånsin ogillat mig.
Okej. Nu gillar inte jag dig.
Du har ju hand om dem hela veckan. Det här är min chans.
Jag trodde att de skulle falla för mig som de föll för dig.
-På direkten. -Okej.
Alltså, bara… Ansträng dig inte för mycket.
Tvinga inte fram det. Låt det komma.
-Ja. -Men vad vet väl jag?
Hejsan!
Jag har fått en ny vän.
På bara två minuter. Jag har inte ens anmält mig.
Jag vet. Det är en superkraft.
-Hej. Jason. -Hej, Rosa, det här är Jason.
-Hej, Jason. -Hej, Rosa. Läget?
-Jason. -Ja.
En vän har en grupp för britter i Spanien.
-Din pappa ska få numret. -Toppen. Tack så mycket.
Fyra minuter.
Jag bodde med Freddy i två år
innan jag visste att han hade en syster.
Okej, barn! Kom och hämta era brickor!
Duktig pojke, Tyler.
Och du är Nikki… Jason…
-Jag heter Princess! -Ja, jag vet.
Gå och gör klart er historia.
Vad har de lampan till?
Jaha, lampan. Det är Adam.
Du förstår, det var en sten förut.
Vi tyckte att allt var bättre än det.
Inte direkt ett framsteg, Rosa.
Barn, brickorna!
Hej då.
Hon är jättebra.
Du, var inte avundsjuk nu.
Hon borde inte ha sån trevlig personlighet med så sött ansikte.
Säkert var hon mobbad i skolan, eller hennes pappa stack.
En del människor är helt enkelt snygga och trevliga.
-Nu ska vi min själ knyta an. -Ja!
Kittla, kittla.
Kittliga små barn.
Små, små, kittliga människor.
Människor…
Så vackert det är här.
Vi kanske inte ska köpa lägenheten, utan flytta hit.
Bort från brott och droger.
Skojar du? Det är mycket mer droger på landet.
-Va? -Där finns ju inget annat att göra.
Här är bokstavligen alla höga på crack eller röd diesel.
Okej, hör ni, vad sägs?
-Den perfekta platsen. -Ja!
-Då kör vi! Perfekt. -Tyler, lite vatten?
Okej!
Hand upp, vem vill sätta upp tältet?
Princess, fånga!
-Princess anmäler sig. Bra. -Nej, jag försökte fånga tältpinnen!
Vänta lite, var är tältpinnen?
Var är tältpinnen? Var är den?
Där är tältpinnen. Men var är Princess? Princess?
-Här är jag! -Princess?
Jösses, där är en liten björn!
-En pytteliten björn. -Okej, hör på…
Kul, men vi måste sätta upp tältet,
annars är vi bara fyra personer ute i skogen, eller hur?
Så, kom igen.
-Folk gör fortfarande så. -Vadå?
-Kavla upp ärmarna innan de börjar. -En del, ja!
Här är en fantastisk, liten björn!
Nu är Tyler borta. Tyler?
Ja. Okej.
-Va? -Du, får jag prata med dig?
Ja, okej.
Okej. Hitta tältpinnen. Vad är det?
Det är orättvist att du jämt har kul med dem.
Jag kan inte vara sån.
Lär mig vara som du.
Va? Vad menar du?
Jag är inte rolig nog. Därför föredrar hon dig.
Kom igen. Du kan vara jätterolig.
Minns du på Emilys födelsedag?
Och gången vi drack vin med Dave i parken. Minns du?
Och bryggerirundturen då du…
-Okej. -Nej.
Jag deltar i det roliga. Jag är inte kul själv.
Jag överarbetar jämt med barnen.
Du följer aldrig manualen, men det funkar jämt ändå.
Jag följer jämt manualen, och det funkar aldrig.
Herregud! Har jag köpt fel manual?
-Var bara dig själv, Nikki. -Nej!
Ingen bör vara sig själv förrän man vet att det funkar.
Var nån annan tills de gillar en
och bli gradvis sig själv så man inte skrämmer bort dem.
Okej.
Nej, jag måste vara mer som Jason.
-Var ska jag börja? -Jag vet inte, skoja lite.
Men hur?
Ge dig i lag med dem och prata lite, du vet?
-Okej. -Okej?
-Okej. -Okej.
Sätt upp tältet du. Jag ska skriva några anteckningar.
-Okej. -Tänka ut lite improvisationer.
Kom igen, ni två.
Frispark! Röda laget!
Ska vi inte kliva ur alls?
Nej! Det spöregnar ju.
Ärligt talat har jag tappat lusten att vara lärare.
Inkast. Blåa laget!
Ja. Jag kan nästan ana det.
Jag trodde att träna fotbollslag skulle hjälpa.
Men nej.
Jag är nog avundsjuk på dem.
Deras potential.
Ibland ger jag söta elever sämre betyg,
för jag tänker: "Du har nog ändå." Förstår du?
Det är fel, eller hur?
Nej, det är sant. Vi har nog ändå.
Här.
Ät upp den om du vill.
De är inte mina. De låg i Upphittat.
Amy,
hur länge då? Det här är fisk.
Är du för fin för upphittade luncher?
Så trevligt att vara du.
Nej.
Alla andra i mitt liv har en passion.
Vad är min?
Vet inte.
Jag vet bara att det inte är barn.
Äh, lägg…
Jessica, rör på benen!
Nej, verkligen inte.
Ska vi sätta tältpinnen lite längre ut? Vad tror du, Tyler?
-Okej. Ge henne hammaren. -Tjoho. Okej, hör ni.
Hur har ni det? Jaha.
Var är Princess? Var är hon?
Jag hittar inte…
Jag kan inte hitta henne.
Och var är tältpinnarna?
Kom igen, barn.
Tältet är inte uppe än, men…
…det gör inget, för vi har kul!
Ursäkta, får jag prata lite med dig?
Vad är det där? Är det sån du tycker att jag är?
Ja, i själ och hjärta.
Kom igen, ungar!
Hallå, ge mig den där.
-Jase, det är skojsnack. -Ge mig den.
-Det här funkar inte. -Vadå?
För du är inte jag.
För att vara det måste du förstå varifrån skojsnacket kommer.
Och för det måste du helt förstå
min…
…livsfilosofi.
-Din livsfilosofi? -Ja.
-Ja, vadå? -Det var inget, jag bara…
Man hör sällan en sån fras
från nån som åter två barnyoghurt, men fortsätt.
Du måste bara… Du måste…
Du måste maximera det positiva, inte minimera det negativa.
Fråga inte dig själv vad som kan gå fel,
utan vad som kan gå rätt.
Men allvarligt, Jase… Du oroar dig ju aldrig för nåt.
Det är ju meningslöst.
Det kanske fanns skäl när det fanns sabeltandade tigrar,
men nu är det bara ett hinder.
Så till exempel,
det första man packar ner ska vara vattenpistolen,
inte första hjälpen.
Man måste…
…leva i stunden.
Flyta med.
-Ja. -Ja?
Det kan jag klara.
Du, kan jag ta Princess i eftermiddag, bara hon och jag?
Ja. Jättebra. Okej.
-Fränt, grabben! -Varifrån tror du jag kommer?
Jag vet inte.
Hej.
Princess, vet du vad åka kajak är?
Tja, man sätter sig i en båt och så paddlar man runt i den.
Följer Jason med?
Nej.
Nej, jag tänkte att det vore trevligt med bara oss två.
-Okej. -Okej.
Nej, man får nog inte ta med sig nåt i en kajak.
Men för att jag är rolig och cool
och om du lovar att inte berätta för nån, får du ta med dig en sak.
Inte Jason.
KÄNNER DU DIG ENSAM? VI KAN HJÄLPA. GRUPPTERAPI
DINA 12 STEG: EN HÄRLIG DAG ATT BLI NYKTER
Åh, nej.
Ska du vara med oss?
Vi har en ny medlem idag.
Freddy? Vill du berätta varför du är här?
Det är okej att bara lyssna.
Nej. Okej?
Hej, jag heter Freddy, och jag är inte alkoholist.
Vi förstår att det kan vara svårt…
Allvarligt. Jag är bara en skit.
Jag förlorade inte allt på grund av…
…utan för att jag är en skit, och… Är det verkligen så stor skillnad?
För enda verkliga skillnaden är
att jag inte har nånstans dit jag kan gå och prata utan att bli dömd.
Och jag behöver berätta för nån.
För jag är ingen stark person.
Folk tror det, bara för att jag är lång.
Jag var otrogen och miste min familj.
Det är så skönt att kunna vara ärlig.
Det här är en fristad.
Du är en bra person som förtjänar att vara lycklig.
En enda felaktig handling ändrar inte på det.
Alltså, det var några till.
Går det bra?
Hur långt måste vi gå?
Så långt att vi inte kan se tältet längre.
Vad säger du? Okej?
Vad är det bästa med att vara här?
-Blixtlåsets ljud på tältet. -Jaså?
Fryser Adam?
Nej, han fryser inte. Han är gjord av metall, kolla!
Finns det grävlingar?
-Gillar du grävlingar? -Nej.
Då finns det inga grävlingar.
Det kanske finns.
Jag har aldrig sett en grävling i hela mitt liv.
En gång gick jag till ett viltreservat.
Jag stod utanför grävlingarnas inhägnad.
Jag bankade på glaset. Jag kastade även in mat.
Fortfarande inga grävlingar.
Det finns inga grävlingar.
-Goddagens. -God eftermiddag.
Ingen fara. Det är bara en ekorre eller nåt.
Kan ekorrar ta saker?
Ja, jag antar det. Ibland.
Då kan du ta honom. Så att han är i säkerhet.
Okej.
Äter ekorrar människor?
Nej, bara nötter. Du är väl ingen nöt?
Nej. Bara annorlunda, säger ms Keele.
Ibland oroar jag mig över min moral.
När det har varit en flygolycka eller så
kan jag bara ha medkänsla om jag tänker mig att människorna är hundvalpar.
Så ska det väl inte vara?
Om man vädjar på tv för nån välgörenhet
tar jag fram mobilen, så folk tror att jag donerar.
Jag bara läser The Spectator online.
Varenda gång.
Okej, ska vi ta en liten…
Jag grät inte alls när mormor dog.
Jag känner sån skuld.
Det var jag som föreslog skidåkning för henne.
Går det bra?
-Allt väl? -Jadå.
Åh nej. Haj!
Jag bara skojar. Det finns inga hajar här.
Krokodilerna jagade bort dem.
Jag tog inte med mig kameran.
Okej, en mental bild.
Är du törstig?
-Ja. -Jag tänkte väl det.
Jag ska ta upp vattnet ur väskan!
Vad är det? Blev du våt?
När jag hörde om jordbävningen i Puerto Rico
satt jag och åt frukost.
Jag miste inte ens aptiten, jag bara fortsatte äta.
Åt ett ägg till.
Och så är jag rätt sexistisk.
Jag finner ingen kvinna tilldragande om hon har mycket kort hår.
När jag ser kvinnor med mycket kort hår, klär jag inte av dem med ögonen.
Jag lägger till hår.
Nu är det verkligen dags för paus.
Vet ni att det finns en webbsajt
med alla nakenscener från Game of Thrones?
Men jag vet.
Vi har haft en jättefin eftermiddag. Hur var er dag?
Vi har problem.
Du lämnade ett tomrum som jag inte kunde fylla.
Lägg av. De älskar dig.
För när du är med, får jag vara den roliga.
Men när du går börjar han tjata på mig
om känslor och lampor och känslor om lampor och…
Jag visste faktiskt inte vad jag skulle säga.
Tja… han har ju aldrig haft nån familj, eller hur?
Så han skapar jämt familjer omkring sig.
Så för Tyler är den där blomman inte bara en blomma.
Nej, det är en bebisblomma
med en mammablomma och systerblomma som älskar honom mycket.
Lampan är en del av hans familj.
Just precis.
-Försiktigt. -Jag vet.
Han kan inte komma till dig än, så du måste gå till honom.
Du måste känna världen som han känner den.
-Okej? Då förstår du honom. -Okej.
Ja, okej.
Jag ska försöka.
-Jag gör ett försök. -Okej.
Förresten, hur gjorde du det där med vattenflaskan?
Vilket då?
Det där när du vet exakt när de är törstiga.
-Det gör jag inte. -Jo.
Det gör jag inte.
-Nej. -Du ser, jag har ingen aning.
Samlas här!
Okej, mina rara små vänner. Fånga flaggan.
Vi har tio familjelag,
och alla måste ta en flagga och sätta den nånstans.
Kom och hämta era flaggor.
Oj, förlåt. Vi har rött.
Jag har den röda flaggan.
Ni ska försöka ta de andra lagens flaggor.
Men om ni infångas på ett annat lags territorium,
skickas ni till fängelse.
Men ingen fara, där finns nachos och dipp.
Så iväg, kära ni, och sätt flaggorna där ingen hittar dem!
Men jag vill ha tillbaka dem före dagens slut.
-Förstod ni reglerna? -Vi kör!
Vad jag vill slå henne.
Alltså, jag vill men lär inte göra det.
Ingen håller räkning. Det är bara lite skoj.
-Spelar ingen roll att de fick tälten. -Kom nu.
Jaha, 400 visningar till för The Undercover Banker.
Jag skickade dig länken.
Vad är det här?
Min insiderblogg om bankindustrin.
Jag lyckades ta mig förbi de…
…hetero, vita, cismanliga grindvakterna inom publiceringsbranschen.
Det är en allvarligt menad brandfackla,
inspirerad av Sólveig Anspachs verk,
som enligt min mening borde vara lika berömd
som Hans-Jürgen Syberberg.
Oroa dig inte. Det är hon.
Skönt att ha ett kall.
Vad är det?
Jag avskyr mitt jobb, Scott.
Jag avskyr det mycket, hela tiden.
Det visste jag inte.
Vad tycker du… Vilken…
Vilken del avskyr du?
Barnen.
Jaha.
Det är en rätt stor del.
Jag står inte ut med dem mer.
Deras små ansikten
och deras små hjärnor och deras små händer.
Hur det tar 45 minuter för dem att äta två äppelklyftor.
Och att allt handlar om dem hela tiden.
Alltså, tänker ingen fråga hur jag mår?
Jag har gett dem mina bästa år,
och de lär inte ens minnas mitt namn.
Och de tar mina saker.
Kan du gissa hur många limspridare som återlämnades hela vid terminens slut?
Du skulle bli chockad.
Det enda jag gör är att tänka på deras framtid.
Men vem tänker på min framtid?
Vems jobb är det att tänka på den?
Ja! En till gilla.
Förlåt.
Vad är en limspridare?
Princess, är du törstig?
De är så fluffiga.
Vänta, vänta.
-Nån är på vårt territorium. -Fort, göm er!
Kära nån. Tack, vännen.
Ser man på.
-Jag älskar dig, mamma. -Jag älskar dig.
Jag vill besegra dem.
Jag vill inte slappna av. Jag vill inte bara ha skoj.
Jag vill ta saker på allvar och vara jag igen.
Det vill jag också.
Tack. Flämtar.
Vi ska vinna det här.
Nikki, så otroligt sexigt.
-Tre, två, ett. Kör! -Kom igen!
Förlåt, förlåt.
Ingen fara. Inte läskig.
Nu!
Spring!
Vi ska vinna!
-Stanna! -Vad är det?
Var är Adam?
Vad ska vi göra?
Gå tillbaka. Vi överger ingen.
Han tillhör familjen. Kom.
Jag fattar inte. Varför är han inte här?
Adam.
Fort, kom igen.
-Kom igen. -Hallå, stanna!
-Stanna! -Stanna!
-Bra. -Kom nu.
Adam!
Ja, lite illa åtgången.
Där är de.
FÄNGELSE
Gå och sätt er där.
Herregud. Åh.
BLEV ILLAMÅENDE AV SMÖRGÅSARNA - TACKAR
JAG MÅDDE INTE ILLA
-Det här är sexigt, va? -Nej.
-Inte? -Nej.
Kom igen.
-Är det min bronzer? Jase. -Inte vet jag.
-Den låg i din väska. -Det är dyrt. Tusan också.
Vi kan inte flytta hit.
De är stadsbarn.
När vi gick i tallskogen frågade Princess:
"Varför luktar det duschkräm här?"
Det är en gåva du har, att du inte oroar dig.
-Jag vet inte. -Jo, det är jättebra.
Har din far överfört pengar?
Nej.
Det blir snart, sa han.
Och han ska…
Så, ja.
Ja.
Det funkade ett tag. Att jag var du.
Bara för att jag var du, för nån måste vara det.
Vilken idiot som helst kan vara "kul".
Men när det blir allvar,
kommer de till dig för sånt som jag inte kan ge dem.
Princess? Vill du ha påfyllning?
Hon gör det med flit. Nikki.
Du, hon stresstestar dig,
för hon vill veta om du tänker ge upp.
För om du gör det,
vill hon hellre veta det i förväg.
Just det.
-Gissa vem som har läst på. -Lägg av.
Nej, jag pratade med Rosa om det.
Hon var likadan med sin styvpappa, sa hon.
Så hennes pappa stack. Jag sa ju det.
Läget?
Poängen är att hon gör det svårt för dig med flit.
Nåja, hon gav sig på fel person
om hon tror att jag ger upp när det blir jobbigt.
För hon anar inte…
…att allt är jobbigt för mig.
Du vinner hennes hjärta till slut.
Och om hon är det minsta lik mig,
vet hon inte ens när det händer.
DONERA DET DU VILL GE.
VÄLGÖRENHETSFONDEN FÖR BARN
DONERA 100 PUND
DONERA 10 PUND
INVESTERINGAR
GRAVID
Undertexter: Bengt-Ove Andersson