Jeg fatter ikke, han holder med Arsenal.
-Jeg er Tottenham-fan, Nikki! -Ja.
Jase, jeg forstår problemets kompleksitet.
-Hvorfor sagde han intet? -Fordi han vil behage folk.
Han troede vel, du blev ked af det, men det gør du ikke, for det er kun fodbold.
Holdet er underordnet, så længe han har noget sammen med de andre børn.
-Jason! -Det er altså vigtigt.
Min far tog mig med ind at se Tottenham, og jeg ville tage Tyler med.
Nu skal jeg tilbringe hele dagen med forbistrede Arsenal-fans.
-Jeg ved det godt. Det er virkelig… -Okay.
-Undskyld, jeg prøvede, men… -Javel.
Jeg er altså ligeglad. Og jeg bekymrer mig ellers om…
-Alle. -Hvad nu? Hvem er det?
-Jen. -Har du fyret hende?
Nej! Og gør jeg det ikke, inden ugen er omme, så gør Terry det.
Men jeg har heldigvis en ny plan.
-Jaså? Jeg lytter. -Det har jeg altså. Hør her.
Jeg inviterer hende på kaffe og inspirerer hende til at sige op
ved at få hende til at indse, at jobbet holder hende tilbage.
Okay. Ja, du er en dørmåtte.
-Vel er jeg ej! -Sidder du og laver Princess' lektier?
Hør her. Lad nu ikke hende og hendes små venner udnytte dig i dag.
Det er nemt for dig at stå fast, fordi hun ikke har haft en far før.
-Hun har ingen at sammenligne dig med. -Nej.
-Far! Må jeg få Cheerios? -Ja! Men brug en skål den her gang!
Okay!
-Var det første gang, hun sagde "far"? -Ja.
Nikki. Okay, hun begyndte sidste uge, men jeg er også mere sammen med hende.
Det er ikke en konkurrence.
Gå nu ikke i panik og køb noget dyrt for at vinde hendes gunst
eller lad hende få en tatovering, fordi hun vil have en.
-Hvor skulle en niårig få en tatovering? -Jeg har set en hund med en tatovering.
-Du… -Ja?
-Vi har et par minutter. -Nej! Hvad nu, hvis de kommer ind?
Det gør de ikke.
Det bedste ved at være adopteret er, at ens forældre måske ikke har dyrket sex.
Okay? Lad os ikke ødelægge det for dem.
ØVERSTE LEJLIGHED TIL SALG
Hvad er nu det?
Jeg måler op til et nyt tæppe. Det hjælper vist på salget.
-Når folk kommer og kigger. -Dæmp dig lidt.
Jase, han sætter i stand, så de kan kræve flere penge af os.
-Du afgav et bud, ikke? -Ikke helt. Du kender min far.
Han kan ikke engang udfylde en parkeringstilladelse.
Han lægger penge under vinduesviskeren. Jeg ringer til ham og ordner det.
Plejefamilien har sendt resten af Tylers ting. Vi bør hænge fotografierne op.
Jase, jeg tror, det er et godt tegn. De ved, der er retsmøde om et par uger.
-De ville ikke sende hans ting, hvis… -De har bare sendt hans ting. Det er det.
-Okay. Jeg skal mødes med Jen. -Okay, skat.
-Farvel. -Vær ikke en dørmåtte.
Hvad? Jase, hvorfor er det en fornærmelse? Måske er problemet dem, der træder på os.
-Ring til din far. -Jeg ringer.
Han vil have, I stiller de her i køkkenet. Han siger, det ser pænere ud.
Er der andet, vi kan gøre for at hjælpe ham med at sælge vores hjem?
Fjerne batterierne fra frugtskålen.
Godt.
Det her er sjovt. Jeg kan bedre lide os sådan her end på arbejdet.
Ja. Ja.
-Hvordan synes du, det går med arbejdet? -Rigtig godt, faktisk.
Strålende.
Bare for sjov, hvad synes du så, dine styrker er?
Alle slags hatte klæder mig.
-Tak. -Mange tak.
Den ser dyr ud.
-Skal jeg nøjes med toppen? -Nej, jeg giver. Det er i orden.
Ved du godt, at stifteren af den her kæde nu har otte kagebutikker?
-Virkelig? -Ja.
Ved du, hvad hun sagde var vigtigst for at få gang i forretningen?
-Kagerne. -Ja, men før det.
-Stolene? -Nej, nej. Visionen.
Man skal forestille sig det liv, man ønsker sig.
Og det kan være alt, hvad man ønsker sig. Også selv om det ikke er der, man er nu.
Er det ikke inspirerende?
Jeg ved, hvad du prøver på, og jeg værdsætter det.
Men jeg vil ikke forfremmes. Jeg er glad for mit job.
Jeg har faktisk aldrig været gladere. Og mine forældre er vildt stolte.
Jeg er endelig med i familiens nyhedsbrev igen.
En af mine kusiner troede, jeg var død.
Hvor herligt. Herligt.
Hejsa. Jeg har købt nogle efterfødselsgaver.
Jeg har købt en ny dagbog.
Og så fandt jeg Shelleys Ode til Vestenvinden til os.
Jeg føler… Man må antage, at vi kommer i Shelley-humør.
Og jeg ved godt, det er lidt tidligt, men…
Okay, Scott.
Hør her. Ja.
Hvis du vil hjælpe mig gennem det her, så er der noget, jeg har brug for.
Ja.
Jeg har brug for, at du er mindre… moderne.
Okay.
Jeg har brug for en, der fikser vandhanen, ikke en følsom dagbogsskriver.
Jeg har brug for B6-tilskud og hulmursisolering,
ikke gråd på toilettet, fordi alt i verden pludselig føles forbundet.
-Du må ikke græde mere end barnet. -Okay, det er…
Du ved, jeg ikke er en alfahan. Det vidste du, da du friede.
Jeg er bare ikke til alt krammeriet. Jeg klarer mig fint selv.
Og til scanningen skal du ikke holde min hånd og ae mit hår.
Hent kaffe til mig, bliv i venteværelset,
og kig op fra din avis i ny og næ. Som en 1800-talsmand.
For du kunne ærlig talt godt være typen, der besvimer.
Den er sød, hvad? Hvad synes I om den?
-Nej. -Nej, den er fæl, ikke?
-Må jeg få det her? -Det er vel nok fint.
-Det er ret dyrt. -Men jeg synes, det er pænt.
-Det ved jeg godt, men… -Må jeg ikke nok?
Nej. Beklager, Princess.
Det var sjovt, ikke? Hvor vil I så hen, piger?
-Hans & Gretes is! -Ja! Is!
Nej, nej. Er det ikke lidt tidligt til is?
Jeg henter lige en stol.
Kan du ikke sætte dig derhenne?
-Der? -Nej. Derovre.
Jo, men det er en anden restaurant.
Okay. Naturligvis.
Jeg troede, jeg havde sagt, det var uden Adam i dag. Frækt.
Vær forsigtig med ham.
Vi vil ikke have, at nogen falder over hans ledning, vel? Nej.
Ind med dig.
Undskyld, jeg holder øje med børnene.
-Hej. Spiser du her? -Ja.
Er det mad fra caféen? Området er vist kun for deres kunder.
Jeg har mistet venstre bryst til kræft. Jeg spiser, hvor jeg vil.
Du skal ikke fnyse af mig, salatsnob. Jeg er ikke din polske håndværker.
Kom, drenge. Det er jeg ked af.
Min familie kendte Kray-gangsterne, så ingen skal bestemme, hvor jeg må sidde.
-Jeg hedder Bev. -Nikki.
-Søde unger. -Ja.
-Hvem af dem er din? -Egentlig ikke nogen af dem.
Det er en lang historie, Bev.
Tak, fordi du kom, min ven.
Når Bat-signalet kommer, er jeg der. Men jeg kan kun blive til første halvleg.
Det her føles bare så forkert.
Jeg burde ikke være her. De ved, jeg ikke hører til her.
-Det er ligesom, når jeg er i en kirke. -Han er ung. Gør ham til Spurs-fan.
Jeg har prøvet, men det er for sent.
Og hellere Arsenal-fan end en, der skifter hold.
Det er ligesom at være sin kone utro. Tag det ikke personligt.
-Det er i orden. Jeg fik et sammenbrud. -Jeg elsker måden, du siger det på.
Som om du erklærer dig konkurs og stryger din gæld.
-Nej, jeg ved, jeg er et dårligt menneske. -Okay.
-Men det skyldes min fortid. -Hvad skete der?
Intet. Der er aldrig sket mig noget.
Du godeste. Det er jeg ked af. Det skulle du have sagt.
Hvornår skete det ikke?
Fravær af dårlige hændelser kan ødelægge et menneske.
Jeg var til AA-møde, og alle havde grunde til at begå fejl, men jeg har ingen.
Jeg er bare et røvhul. Afbryd mig gerne.
-Nej, fortsæt. -Der kan du se.
Så… Jeg har stiftet det her.
-AR. -Anonyme Røvhuller.
Jeg har skabt et trygt sted, hvor røvhuller kan mødes og ændre sig.
Jeg har meget, jeg ikke fortjener. Jeg vil gøre mig fortjent til det.
I går overvejede jeg at indlogere en flygtning på mit ekstraværelse.
Det ville ikke gå. Køkkenøen er lille, og det er nok et stort papirarbejde.
-Men jeg siger det bare… -Helt sikkert.
Jeg vil ændre folk. Den mand, du er i dag, behøver du ikke være i morgen.
Leder du en sekt?
-Det vil tiden vise, min ven. -Lacazette!
Pis.
Så vi skal i retten, og vi håber, de giver os fuld forældremyndighed,
men vi ved ikke, hvordan det vil gå.
Ikke?
Jeg har ikke det forhold til Princess, som jeg håbede på at have nu.
Jeg føler mig bare som en tilfældig kvinde i hendes liv.
Derfor har jeg svært ved at være streng.
Jeg ønsker desperat, at hun skal synes om mig.
Min datter havde nogle problemer. Hård, men kærlig opdragelse er vejen frem.
Ja, du har ret.
-Familien er det vigtigste. -Ja.
Hvis nogen prøvede at tage min fra mig… Det ville ende med mord.
Bogstavelig talt.
-Undskyld, men jeg… -Hold du bare øje, kære.
Hvis jeg skulle bortføre et barn, ville jeg gøre det her.
Ja.
-Undskyld. Jeg skal lige… Hallo? -Hej. Ingen panik. Han har det fint.
Hvad er der sket?
Han faldt og slog hovedet, så vi tog på hospitalet for en sikkerheds skyld.
-Hospitalet? -Ja, men han har det fint.
I taxaen gik han mere op i fodboldkampen. Ikke, min ven?
-Hvorfor tog I en taxa? -Fordi jeg har fået et glas.
Er du fuld?
Hvad nu, hvis de ringer til myndighederne?
Det er bare ind og ud. Ingen ringer efter myndighederne, okay?
Hør her. Jeg er nødt til at løbe, skat.
Nej… For pokker.
-Alt vel? -Undskyld. Ja, det er bare…
Jeg må løbe. Det er fint. Alt er fint.
-Det var rart at møde dig, Bev. -I lige måde. Vær stærk. Ikke?
Børn har brug for en stærk kvinde.
Ja.
Okay, Princess, vi må af sted. Din bror har været ude for et lille uheld.
-Okay. Der er et lille mærke. -Han faldt over Adam.
Det er hans lampe.
-Okay. Det ser fint ud. -Ja?
Jeg vil gerne lige give det en halv time.
-Skal vi bare vente her? -Ja.
Fantastisk. Tak.
A(NONYME) R(ØVHULLER) MED INDSATS OG STØTTE ER FORANDRING MULIG
Hej. Hej. Velkommen tilbage. Hej. Kom indenfor.
Velkommen til. Velkommen. Tag plads.
Velkommen til den anden samtalegruppe.
Før vi begynder, så kan jeg se, jeg igen er den eneste, der har småkager med.
Det rørte mig ikke de første par gange, men det begynder at ligne nasseri,
så lad os ikke glemme, hvorfor vi er her. Okay?
1. VÆR IKKE ET RØVHUL
Jeg kan se, vi har fået et nyt medlem. Vil du begynde med at præsentere dig selv?
Ja… Jeg hedder Lawrence, og jeg er et røvhul.
Og så siger vi alle hej. Vi talte om det sidste uge. Kom nu.
-Hej, Lawrence. -Hej, Lawrence.
Din taske står åben.
Hvorfor har du det her?
Princess, hvorfor har du det her?
Godt. Vi går tilbage.
-Nej! -Det er ikke til diskussion.
Vær nu sød!
Det er nok sidste chance. Spurs presser på for en udligning.
Han leder efter Dier. Her er Dier. Og Moura ved den bageste stolpe.
Ja, det er Lucas Moura. Tottenham redder pointet. Det står 1-1…
Klarer du den, min ven? Det er kun fodbold.
Tottenham 1, Arsenal 1.
Jeg mistede besindelsen. Jeg skubbede ham op mod væggen
og skreg: "Kalder du det her en VIP-lounge?"
Så jeg overvejer at blive frivillig i et folkekøkken.
Det virker som en god gerning, og de forventer heller ikke så meget.
Det er meget modigt.
Olivia, vil du tilføje noget?
Det lyder som en dårlig lounge. Jeg havde også skubbet ham.
Ja, men hvad skulle det hjælpe?
Med tiden ville vi få bedre lounger. Hvad laver vi her?
-Vi prøver at blive bedre mennesker. -Hvorfor? Vi er allerede de bedste.
-Vi er ikke folkekøkkenfrivillige. Vi er… -Advokat.
-Dig? -Tech-iværksætter.
Det er stadig nyt, men vi regner med at være oven vande til næste efterår.
Direktør.
-Jeg er kirurg. -Og dig?
-Direktør i mit eget sportudstyrsfirma. -Nemlig. Røvhuller styrer ting.
For det er hårdt at styre ting, og vi er de eneste, der er barske nok.
Det giver os ikke lov til at opføre os skidt.
-Vi er del af et samfund. -Hvad rager samfundet os?
Myrer har et fint samfund.
Og de kommunikerer ved at kaste op i munden på hinanden.
Havde myrer egoer, ville de også have smartphones.
Det er ren spekulation.
Menneskelige fremskridt sker, når røvhuller opfører sig som røvhuller.
Hvilket fremskridt opnåede jeg ved være utro?
Dit eget fremskridt. Du var sikkert ulykkelig.
-Nej, jeg er ulykkelig nu. -Det er, fordi du sidder her.
Beklager. Jeg forsøgte, men jeg kan ikke det her.
Jeg siger op hos Oxfam. Det gjorde mig ikke lykkeligere, som du sagde, det ville.
Man kan ikke flygte fra sin sande natur,
som om det var ens nævningepligt eller en cyklist, man strejfer med bilen.
Olivia, beklager, men jeg skal have din to-ugers-jeton tilbage.
Fint. Jeg var også ved at gå.
RØVHUL
Det burde I andre også.
Jonathan. Leonard. Kom nu.
Helt ærligt, folkens.
Altså, Dan, det gik lige så godt.
Folkens?
Lawrence.
Det er lidt koldt, men det forstærker ultralydsbølgerne
og giver os et tydeligere billede.
Det her er vores scanner. Det er en rund scanner, og…
Okay, okay.
Vanessa, jeg har det fint med bare at få de vigtigste detaljer. Okay?
Okay.
Jeg prøver at finde et hjerteslag.
-Det kan være vanskeligt. -Okay.
Jeg prøver med lidt mere gele.
Nogle gange har folk ikke helt styr på datoerne
og tror, de er længere henne, end de er. Det kan være forklaringen.
-Hvornår havde du sidst menstruation? -Nej, datoerne… Jeg ved, de stemmer.
Okay.
Okay. Jeg henter lige en kollega.
-Okay. -Jeg er straks tilbage.
Vanessa?
Gør du mig en tjeneste?
VORES SMUKKE HERTUGINDE
FORLADT AF RICHARD
KEATS' SAMLEDE DIGTE
Scott?
Jeg kommer om to minutter.
Så, så.
Det skal nok gå. Jeg er her. For jer begge to. Okay?
-Er alt i orden? -Ja. Fint. Hold øje med ham.
Fantastisk. Lad os komme af sted.
-Dygtig. -Han leder efter Lacazette.
Ja! Vi vandt! Vi vandt, far! Vi vandt!
Arsenal stjæler sejren.
Vi elsker Arsenal, gør vi
Syng med, far.
Vi elsker Arsenal, gør vi
Åh, Arsenal elsker vi
Vi elsker Arsenal, gør vi
Sådan.
Den var bare lidt genert. Sørg for at nyde det.
Princess?
Nej, Princess. Princess?
Er du sød at lukke mig ind?
-Nej. -Jeg er nødt til at være hård.
Hvorfor?
Det siger folk bare altid. Så det må jo være sandt.
-Kom nu ud. -Nej.
Undskyld, undskyld.
-Du… -Gå med dig.
-Princess. -Gå med dig!
Fortæl mig, hvorfor du tog det.
Undskyld. Er der et problem?
-Ja, de her vægge er for høje. -Vær sød ikke at kigge over væggen.
Det er et privat anliggende, tak.
-Jeg holder øje med hele butikken. -Gider du lige?
Du må ikke engang standse butikstyve. Det siger arbejdsmiljøloven.
Det har jeg læst. Du er praktisk talt et fugleskræmsel.
Jeg må gerne bede dem om at standse.
Undskyld. Det var ondskabsfuldt. Undskyld!
Vi behøver ikke hård opdragelse. Tingene er hårde nok.
Kommer du ikke ud?
Hvorfor tog du det?
Dit modermærke?
De gjorde grin med det.
Det gør dig bare lidt anderledes.
-Jeg vil ikke være anderledes. -Det forstår jeg godt.
Jeg forstår. Når man er ung, vil man skjule det, der gør en anderledes.
Når man bliver ældre, er det det, folk kan lide ved en.
Men du vil ikke være anderledes?
Nej? Jeg ved, hvad vi kan gøre.
Lad os se dit.
-Du er skør. -Jeg har altid ønsket mig en tatovering.
Jeg føler mig så sej.
Men de skal tage mig alvorligt på jobbet, så jeg dækker den med et ur under møder.
Meget sej, ja.
-Vi havde et særligt øjeblik. -Jaså?
Stirrede I dybt ind i hinandens øjne?
-Ja. -Gjorde I?
Eller nej, hun så sig i spejlet. Men jeg så det, Jase.
Vi mangler at pakke hans ting ud.
-Jase, se lige. -Ja.
-Jeg hænger dem op. -Vent lidt.
-Må jeg få det? -Ja.
SÅDAN LAVER DU EN DRYPPENDE HANE
Skru møtrikken af for at…
OLIVIAS AFSKEDSDRINKS
Bev?
Tekster af: Cecilie Hassenkam