Negaliu patikėti, kad jis serga už „Arsenalą“.
- Aš sergu už „Totenamą“, Niki! - Taip.
Džeisai, aš suvokiau tavo problemos sudėtingumą.
Kodėl jis man nesakė?
Todėl, kad jis nori įsiteikti kitiems.
Jis pamanė, kad tai tave nuliūdins,
kas yra netiesa, nes tai - tik futbolas.
Nesvarbu, kokią komandą jis palaiko.
Jam reikia turėti kažką bendro su kitais vaikais.
- Džeisonai! - Tai svarbu, Niki, girdi?
Mano tėvas vedė mane mažą į „Totenamo“ rungtynes,
jį vedė jo tėvas, ir aš norėjau nuvesti Tailerį.
O dabar teks visą dieną praleisti su „Arsenalo“ gerbėjais.
Suprantu, tai išties...
Atleisk. Pamėginau, bet
man tai visai nerūpi. Man, kuriai rūpi...
- Visi. - Kas? Ką? Kas ten?
- Džen. - Ar tu ją jau atleidai?
Ne! Ir jei neatleisiu iki savaitės galo, ją atleis Teris.
Bet viskas gerai, nes turiu naują planą.
- Taip? Aš klausau, klok. - Ne, tikrai turiu. Klausyk.
Šįryt pasikviesiu ją išgert kavos
ir įkvėpsiu ją, kad ji pati išeitų,
nes jos darbas
jai trukdo realizuotis.
Tave lengva įtikinti.
Ne, netiesa!
Ar ne tu šią minutę darai Princesės namų darbus?
Ei.
Tik neleisk šiandien jai ir jos draugėms tavęs išnaudoti, gerai?
Lengva tau būti su ja stipriu, nes ji nėra turėjusi tėčio.
- Ji neturi su kuo lyginti. - Žinau.
Tėti! Galiu paimt traškučių?
Taip. Tik labai prašau įsiberti į dubenį!
Gerai.
Džeisai, ar ji pirmą kartą pavadino tave tėčiu?
Taip.
Niki.
Ji pradėjo aną savaitę.
Bet tik todėl, kad aš daugiau būnu su ja.
Tai juk ne varžybos.
Tik nesupanikuok
ir nemėgink jai įsiteikti ir pirkti kažką brangaus,
ar leisti pasidaryt tatuiruotę, ar nežinau ką,
nes ji jos nori.
Jai - devyneri. Kaip aš jai padarysiu tatuiruotę?
Mes - Kamdene. Sykį su tatuiruote mačiau net šunį.
Ką?
Turim porą minučių.
Ne! Jie - namie. Kas, jei užeis?
Neužeis.
Vienas pliusų būti įvaikintu vaiku -
žinoti, jog jų tėvai neužsiėmė seksu.
Girdi? Tegu sau taip mano.
PARDUODAMAS BUTAS VIRŠUJE
Kas čia dabar?
Klosim naują kiliminę dangą. Kad butas atrodytų patraukliau.
- Tiems, kas ateis jo apžiūrėti. - Gali tyliau?
Džeisai, jie nori kažką pagerinti, kad paskui padidintų mums nuomą.
Ar tu pateikei jiems pasiūlymą?
Ne, dar ne.
- Džeisai. - Juk pažįsti tėtį.
Jis nekenčia dokumentų pildymo. Nepildo net leidimo mašinos stovėjimui.
Iškart palieka penkinę po langų valytuvu.
- Aš jam paskambinsiu. Viskas bus gerai. - Gerai.
Iš globos namų atsiuntė likusius Tailerio daiktus.
Ten yra nuotraukų. Manau, reikia jas įrėminti.
Džeisai, manau, tai - geras ženklas.
Jie juk žino, kad po kelių savaičių bus teismas.
Nebūtų siuntę daiktų, jei nemanytų, kad jis...
Jie atsiuntė daiktus, nes taip reikia. Nieko daugiau.
- Supranti? - Taip.
- Turiu susitikt su Džen. - Gerai, mieloji.
- Iki. - Nebūk pernelyg patikli.
Ką? Džeisai, kodėl tai skamba kaip įžeidimas?
Gal bėda ta, jog kiti pernelyg agresyviai elgiasi.
Paskambink tėčiui.
Jau skambinu.
Dar prašė jūsų virtuvėje padėti šituos.
Sako, gražiau atrodo.
Ką dar turėtume padaryti,
kad padėtume jam iš mūsų atimti namus?
Gal iš vaisių lėkštės išimti baterijas?
Taip.
Smagu.
Man smagiau pramogauti su tavim nei dirbti.
Taip.
O kaip tau sekasi darbe?
Puikiai, jei atvirai.
Puikiai.
Man šiaip įdomu, kaip manai, kokie tavo geriausi bruožai?
Dėl visa ko.
Mano veidas toks, jog man tinka visos skrybėlės.
- Ačiū. - Ačiū.
Atrodo prabangiai.
Galima viršūnėlę?
Vaišinu. Valgyk visą.
Ar žinai, kad moteris, įkūrusi šią kavinaitę, dabar jau turi aštuonias?
- Eik sau. - Taip, žinok.
Žinai, ką ji įvardino
kaip esminę savo verslo sėkmės dalį?
Tortus.
Taip, bet prieš tai.
- Kėdes? - Ne.
Viziją.
Turi įsivaizduoti gyvenimą, kokio nori.
Džen, tai gali būti bet kas, koks tik nori gyvenimas.
Net jei to dabar ir nėra.
Argi tai ne įkvepia?
Suprantu, kur link lenki, ir aš tau tikrai dėkinga.
Bet paaukštinimo aš nenoriu. Man patinka ten, kur dabar dirbu.
Dar nesijaučiau tokia laiminga.
Ir mano tėvai manimi didžiuojasi.
Pagaliau mane įtraukė į šeimos naujienlaiškį.
Nes viena mano pusseserė manė, kad numiriau.
Nuostabu. Puiku.
Labas.
Nupirkau pogimdyminių dovanų.
Nusipirkau naują dienoraštį.
Aptikau Šelio „Odę vakarų vėjui“.
Jaučiu... Spėju, mūsų būsena bus panaši į Šelio.
Ir, nors dar ankstoka, bet...
Gerai, Skotai.
Klausyk.
Taip.
Jei išties nori man padėti...
- Taip. - ...tuomet kai ko paprašysiu.
Taip.
Man reikia, kad būtum ne toks šiuolaikiškas.
Gerai.
Man reikia santechniko, o ne ašarojančio dienoraščio rašytojo.
Man reikia B6 papildų ir apšildytų sienų,
o ne ašarų ant klozeto,
nes, tik pamanykit, staiga viskas pasaulyje tapo susiję.
Negerai bus, jei tu verksi daugiau už kūdikį.
Bet juk tai...
Juk pati žinojai, kad nesu alfa patinas, kai piršaisi.
Tiesiog man nereikia tų apkabinimų „žinok, aš - šalia“.
Be šito aš puikiai išgyvensiu, žinok.
Ir echoskopijos metu nelaikyk man už rankos ir neglostyk plaukų.
Nupirk man kavos, sėdėk laukiamajame
ir retsykiais dirsčiok virš laikraščio, kaip Viktorijos laikų vyras.
Nes, jei atvirai, manau, kad tu ten tiesiog nualpsi.
Kokia miela, tiesa? Ką manai?
- Ne. - Ne, visai negraži.
Ar gali man nupirkti šitą?
Kokia graži.
Gana brangi.
Bet man labai patinka.
Taip, ne. Aš žinau, bet...
Labai prašau.
Ne, atleisk, Princese, negalima.
Buvo smagu, tiesa? Ką veikiam toliau, mergaitės?
- „Jonuko ir Grytutės“ ledai! - Taip! Ledai!
Ar ne per anksti madingiems ledams?
Paimsiu kėdę.
Gali atsisėsti ten?
- Kur? Ten? - Ne.
Ten.
Taip.
Bet ten - kita kavinė.
Gerai.
Taip, žinoma.
Juk prašiau, kad neimtum Adamo. Neklaužada.
Tik elkis su juo atsargiai, gerai?
Juk nenorim, kad kas užkliuvęs už jo laido pargriūtų, tiesa? Ne.
Eik į vidų.
„ARSENALAS“ PRIEŠ „TOTENAMĄ“ TIESIOGINĖ TRANSLIACIJA! 12:30 VAL.
Atleiskit, aš stebiu vaikus ana ten.
Sveiki. Ar jūs čia valgysite?
Taip, brangute.
Jūsų maistas - iš šitos kavinės? Nes čia - tik kavinės lankytojams.
Vėžys pasiglemžė mano kairiąją krūtį. Valgysiu ten, kur norėsiu.
Necaksėk man čia, supermaisto salota. Aš tau - ne lenkas statybininkas.
Eime, berniukai. Atsiprašau.
Mano tėvai pažinojo Krėjus mafijozus, tad niekas man neaiškins, kur sėdėti.
- Aš - Bev. - Niki.
- Mieli vaikučiai. - Taip.
O kuri - tavo?
Nė viena.
Tai - ilga istorija, Bev.
Ačiū, kad atėjai, bičiuli.
Jei tik kas, iškart skubu į pagalbą. Nors po pirmo kėlinio išeisiu.
Kaip negerai. Labai negerai.
Neturėčiau būti čia. Visi žino, kad man čia ne vieta.
Jaučiuosi kaip bažnyčioj.
Jis dar mažas. Perviliok į „Spurs“.
Mėginau, per vėlu. Jis jau apsisprendęs.
Jei atvirai, verčiau tegu jis serga už „Arsenalą“,
nei keičia komandas kaip kojines.
Čia kaip neištikimybė žmonai.
Atleisk, bičiuli. Nesupyk.
Nieko tokio. Išgyvenau lūžį.
Man patinka, kaip tu tai sakai, lyg...
Lyg paskelbi bankrotą, ir skolos tiesiog nurašomos.
- Ne, aš suprantu, kad esu blogas žmogus. - Taip.
- Dėl to, kas man nutiko. - Ką nori pasakyt?
Nieko.
Man niekad nebuvo nutikę nieko blogo.
Užjaučiu. Kodėl nieko nesakei?
Kada tai nenutiko?
Ne. Kai nieko bloga nenutinka, tai gali būt pražūtinga.
- Nuėjau į AA grupę. - Taip?
Visi ten turėjo priežasčių savo klaidoms, o aš neturėjau nė vienos.
Aš - tiesiog šiknius.
Gali pertraukt, jei nori.
- Ne, tęsk. - Gerai.
Štai ką įkūriau.
ANONIMINIAI ŠIKNIAI
- AŠ. - Anoniminiai šikniai.
Sukūriau saugią erdvę šikniams sueiti kartu ir pasikeisti.
- Taip. - Nes, supranti,
turiu daug dalykų gyvenime, kurių nesu vertas,
taigi, imsiu ir tapsiu jų vertas.
Vakar mąsčiau apie tai, jog galėčiau laisvame kambaryje apgyvendinti pabėgėlį.
Praktiškai, nepavyktų.
Virtuvės sala - mažytė, mes neišsitektume.
- Bet sakau tau... - Žinoma.
...aš keisiu žmones.
Rytoj neprivalai būti toks, koks esi šiandien.
Įkūrei sektą?
- Laikas parodys. - Lakazetas!
Šūdas.
Taigi, teismas nuspręs,
o mes tikimės, jog gausime pilną globą,
bet mes nesame tikri, kaip viskas pakryps teismo metu.
Ne?
Man nepavyksta užmegzti santykių su Princese,
o tikėjausi, kad jau bus pavykę.
Aš tik jaučiuosi lyg kokia svetima moteris jos gyvenime.
Manau, todėl ir sunku man būti su ja griežtai.
Aš labai noriu, kad ji mane pamėgtų.
Mano duktė irgi turėjo bėdų,
ir aš tau sakau, griežta meilė - vienintelė įmanoma.
Taip. Jūs teisi, jūs teisi.
- Šeima - viskas. - Taip.
Jei kas iš manęs kėsintųsi ją atimti?
Tektų žudyti.
Tiesiogine prasme žudyti.
- Atleiskit, aš vis... - Neišleisk jos iš akių, brangute.
Jei ketinčiau pagrobti vaiką, daryčiau tai čia.
Taip.
Atsiprašau, turiu…
- Alio? - Labas.
Pažadėk, kad nepanikuosi. Jam viskas gerai, girdi?
Džeisai, kas nutiko?
Jis pagriuvo ir susitrenkė galvą,
todėl dėl visa ko atvežiau jį į ligoninę.
Ligoninę?
Jam viskas gerai, patikėk.
Taksi jis domėjosi vien futbolu.
Tiesa, bičiuli?
Džeisai, pala, kodėl važiavai taksi?
Nes buvau išgėręs.
Buvai girtas?
Džeisai, kas, jei jie praneš socialinei tarnybai?
Mus tik apžiūrės, ir niekas niekam nepraneš, girdi?
Man jau metas, mieloji, gerai?
Ne...
Po galais.
- Ar viskas gerai? - Atleiskit. Aš tik...
Turiu eiti. Viskas gerai. Viskas absoliučiai gerai...
- Buvo malonu susipažinti, Bev. - Taip, man irgi.
Ir būk stipri.
Vaikams reikia stiprios moters.
Taip.
Princese, mums metas. Tavo broliui nutiko bėda.
Čia tik nedidelis įbrėžimas.
Jis užkliuvo už Adamo.
Tai - jo lempa.
- Aišku. Regis, tvarka. - Taip?
Galite palaukti pusvalandį dėl visa ko.
- Taip, o kur? - Čia.
Puiku, fantastiška. Ačiū, daktare.
ANONIMINIAI ŠIKNIAI
ESANT PASTANGOMS IR PALAIKYMUI, POKYTIS ĮMANOMAS.
Sveiki. Labas, smagu, kad grįžote. Labas, užeikite.
Sveiki. Prisėskite.
Sveiki atvykę į dar vieną AŠ sesiją.
Prieš pradedant noriu pastebėti, jog aš vienintelis
atnešiau sausainių.
Aš, žinoma, mielai tai dariau pirmas kelias sesijas,
bet tai jau ima kvepėti išnaudojimu,
todėl nepamirškime, kodėl susirinkome, gerai?
ŽINGSNIS 1. NEBŪK ŠIKNIUS
Taigi, matau, turime naujoką.
Gal prisistatyk visiems?
Aš - Lorensas ir aš esu šiknius.
O mes visi pasisveikiname.
Juk aną savaitę kalbėjome. Nagi, bičiuliai.
- Labas, Lorensai. - Sveikas, Lorensai.
Tavo kuprinė atsegta.
Kodėl tai pas tave?
Princese, kodėl tai padarei?
Eime atgal į parduotuvę.
- Ne! - Ne! Jokių kalbų.
Prašau!
Paskutinė viltis, pasakysite.
„Spurs“ stengiasi išlyginti rezultatą.
Ieško Dajerio. Dajeris yra. Ir Mora - tolimiausioje pozicijoje.
Taip, Lukas Mora.
„Totenamas“ laimi tašką. 1 : 1.
Kaip jautiesi, bičiuli? Tai - tik futbolas.
„Totenamas“ - 1, „Arsenalas“ - 1.
Ir aš pašėlau, suprantat.
Atsistojau ir prirėmiau jį prie sienos
klykdamas: „Ir tai vadini „Admiral's Club“?
Manau, kad man reik padirbėti savanoriu labdaros valgykloje.
Tai, regis, geras dalykas.
Plius, jie ten iš tavęs daug nesitiki.
Labai drąsu.
Olivija, ar nori pridurti ką nors?
Panašu, išties prastas aptarnavimas. Aš irgi būčiau vožusi tam tipui.
Ir kur tai mus nuvestų?
Ten, kur bus geresnis aptarnavimas. Ir ką mes čia veikiame?
Stengiamės tapti geresniais žmonėmis.
Kodėl? Mes jau - geriausi.
- Ne labdaros valgyklos savanoriai. Mes... - Advokatė.
- Tu? - Įkūriau technologijų startuolį.
Dar tik pradžia, bet pelno tikimės jau trečią kitų metų ketvirtį.
Generalinis direktorius.
- Aš - chirurgas. - O tu?
Nuosavos sporto prekių įmonės direktorius.
Būtent. Šikniai vadovauja.
Nes vadovauti - sunku,
o mes vieninteliai turim tam drąsos.
Bet tai nesuteikia mums teisės blogai elgtis.
- Nes mes gyvename visuomenėje. - Kam rūpi ta visuomenė?
Skruzdėlės irgi turi visuomenę.
Norėdamos bendrauti, jos vis dar vemia vienos kitoms į burnas.
Jei skruzdėlės turėtų ego, jau būtų susikūrusios išmaniuosius telefonus.
Apie tai belieka tik spėlioti.
Žmonija tobulėja, kai šikniai elgiasi kaip šikniai.
Kas patobulėjo, kai aš buvau neištikimas žmonai?
Tu. Tu patobulėjai. Tikriausiai jauteisi blogai.
- Ne, blogai jaučiuosi dabar. - Dėl to, kad esi čia.
Ne, atleisk.
Aš stengiausi, bet aš negaliu.
Išeisiu iš darbo „Oxfam“.
Tai nesuteikė man laimės, kaip žadėjai.
Negali pabėgti nuo tikros savo prigimties
lyg koks dviratininkas, kurį partrenkei automobiliu.
Olivija, atleisk, bet tau teks grąžinti dviejų savaičių ženkliuką.
Gerai. Vis tiek ketinau atiduoti.
Jūs visi padarykit tą patį.
Džonatanai. Lenardai. Liaukitės.
Bičiuliai, rimtai?
Denai, tau taip gerai sekėsi.
Bičiuliai?
Lorensai.
Želė - truputį šalta, bet ji padeda ultragarsui
pateikti kuo aiškesnį vaizdą.
Panaudosime šį zondą. Jis - apvalus...
Gerai.
Vanesa, man pakaks tik pagrindinės informacijos. Gerai?
Gerai.
Mėginu aptikti širdies plakimą.
Kartais jį sudėtinga aptikti.
Uždėsiu daugiau želės.
Kartais moterys supainioja datas
ir mano, kad pastojo anksčiau. Tuomet būtų aišku.
- Kada buvo paskutinės mėnesinės? - Ne, datos...
Aš nesuklydau.
Gerai.
Žinote, aš pakviesiu kolegę.
- Gerai. - Aš greit.
Vanesa?
Galėtumėte padaryti man paslaugą?
PUIKIOJI MŪSŲ KUNIGAIKŠTIENĖ KEIT
AŠAROS PO IŠSISKYRIMO SU RIČARDU
DŽONO KITSO POEZIJA
Skotai?
Aš tuoj.
Viskas gerai. Aš tau padėsiu. Padėsiu jums abiem. Gerai?
- Ar viskas gerai? - Taip.
Viskas gerai. Stebėkite jį.
Puiku, fantastiška.
Eime, vyruti.
Šaunuolis.
Ieško akimis Lakazeto, o šalia - Saka.
Taip! Mes laimėjom! Mes laimėjom, tėti!
„Arsenalas“ išplėšė pergalę.
Mes mylim tave, „Arsenale“ Išties
Dainuok kartu, tėti.
Mes mylim tave, „Arsenale“, išties
O, „Arsenale“, mes mylim tave
Mes mylim tave, „Arsenale“, išties
Štai.
Truputį drovisi ir tiek.
Išnaudokite tai.
Princese?
Ne, Princese.
Princese?
Princese, įleisk mane, prašau.
- Ne. - Man teks elgtis griežtai.
Kodėl?
Nežinau. Žmonės taip sako.
Todėl manau, kad taip išties reikia.
- Išeik. - Ne.
Atsiprašau.
Eik iš čia.
- Princese. - Išeik!
Paaiškink man, kodėl tu ją paėmei?
Atleiskite, ar nutiko kas?
Taip. Šios sienelės per aukštos.
Prašau nelįsti į kitą kabiną.
Tai - asmeninis mūsų reikalas. Labai dėkoju.
- Aš atsakau už tvarką visoje parduotuvėj. - Liaukitės!
Jūs net negalit stabdyti vagišių, bėgančių iš parduotuvės.
Dėl sveikatos ir saugumo.
Esu tai skaičiusi. Jūs čia - viso labo kaip baidyklė darže.
Galiu paprašyti jų sustoti.
Ne, atleiskit man, negražiai aš.
Atleiskit!
Palikim tą griežtumą.
Jau ir taip viskas labai griežta.
Gali išeiti?
Kodėl tu ją paėmei?
Apgamas?
Iš manęs dėl jo juokėsi.
Tai - išskirtinė žymė.
Aš nenoriu būti išskirtinė.
Taip, supratu.
Suprantu.
Kai esi paauglė, nori slėpti viską,
kas tave išskiria iš kitų.
O bėgant metams,
žmonės tave ima mėgti būtent dėl to.
Aišku. Tu nenori skirtis iš kitų?
Ne? Žinau, ką galim padaryti.
Sulyginkim.
Išprotėjai.
Juk žinai, kad visada norėjau tatuiruotės.
Jaučiuosi tokia kieta.
Bet noriu, kad darbe į mane žvelgtų rimtai,
todėl susitikimuose su klientais ją prisidengsiu.
Labai kieta.
O tarp mūsų nutiko toji akimirka.
Taip?
Ką, jūs pažvelgėte viena kitai į akis?
- Taip. - Tikrai?
Ne. Ji žiūrėjo į veidrodį. Bet aš tai pamačiau, Džeisai.
Reikia dar jo daiktus išpakuoti.
Džeisai, žiūrėk.
Taip.
- Įrėminsiu jas jiems. - Palūkėk.
- Galima? - Taip.
VARVANČIO KRANO TAISYMAS
Atsukite veržlę...
LIK SVEIKA, OLIVIJA
Bev!
Išvertė Egidija Namavičė