Jak se tady někdo vyzná, když je Pret A Manger na každým rohu?
- Nezeptáme se Scotta? - Ne, ten neví, že přijdu.
Je to překvapení.
- Co jim tak trvá? - Zastavili, aby si pohladili kočku.
- Cože? Kočku? - Ano.
Bože.
Pohněte!
- Proč na křest knihy bereš muffiny? - Abych ho pochválila.
Freddy nám je pořád posílá.
Myslí si, že to dobrý člověk dělá.
A co ty a Jason?
- Už jsi mu odpustila? - Ne.
Lhal o koupi bytu, o který teď přijdeme.
Řekl Bev věci, kterými nám teď brání získat děti.
A tajně riskoval naše peníze. A zrovna se Scottem.
Zrovna Scott mohl být ten nejlepší.
- Jo. - Ale i tak.
- Tamhle to je. - Fajn.
Kdybyste… Je to tamhle!
Ale knížka o ekonomice? To je ohromující.
Jo, fakt mu to přeju.
Ukázal Jilly, Nikki, tobě, mně, svojí rodině,
svým přátelům, našim přátelům, našemu zedníkovi i Karen, že se pleteme.
Fakt z něj mám radost.
Říkáme, že je nám jedno, co frajer naší dcery dělá,
hlavně že je s ním šťastná… Ale nemyslíme to vážně.
Na knižní party jsem ještě nebyla. Myslíš, že bude pikantní? Nezřízená?
To asi ne, Jill. Ne.
No konečně.
Jak dlouho trvá pohladit kočku?
Byla moc hezká. A byla tam fronta.
Tak pojďme.
Co to…
SKVĚLÝ BANKÉŘ RÁDI HO BUDETE NENÁVIDĚT
Skvělý bankéř!
Pěkný.
Nádhera.
Ale ne.
Jsem rád, že jsi přišla.
Neříkala jsi něco o fotbalovém tréninku?
Ne, zaskakuje mě Amy.
Scotte, co to má být?
Ne… Neměň kvůli mně plány, Karen.
Jestli se musíš vrátit, nevadí.
Ne, to je dobrý.
Co to má být? Co to děláš?
V životě je úplně stejný.
Co tím myslí?
A proč se na těch fotkách tak šklebíš?
Jo.
Kanapku?
Díky.
Nemusíte si je brát.
Ne?
Moment.
- Jsou ty lososový věci dobrý? - Jo.
Sebereš mi je a dáš je Scottovi?
Třeba mi za půl roku vrátí tři čtvrtiny.
- No tak. Nikki… Nik… - Jestli jdeš, vezmi ty lososový věci.
Takže si myslí, že jsi postava?
Jo, no… Jde o literaturu, chápeš? Jako pseudonym. Ten má spousta lidí.
Třeba George Eliot.
Ten je respektovaný.
Scotte, oni se ti smějí.
No, Ježíšovi se taky vysmívali,
ale teď je všude, že?
Jestli získám polovinu jeho vánočního trhu…
Ne!
Scotte, vezměte si suspenzor a helmu.
Chyba v komunikaci ohledně děla na peníze. Nabili do něj mince místo bankovek.
Ale s tímhle nic neucítíte.
Ne. Takový spisovatel být nechceš.
Zkusil jsem to, Karen. Dál jsem se nedostal.
Nemám motivaci zkoušet to znovu.
Promiň, že jsem lhal o tom bytu.
Promiň, že jsem Scottovi dal ty peníze, aniž bych se zeptal.
- Hazardoval jsi. - To ne.
Ano, hazardoval.
Každý nemůže být bohatý, Jasone.
To nám ostatní jen říkají, abychom jim dávali peníze.
- Nenapadlo tě se zeptat! - Chtěl jsem přinést řešení, ne problémy.
Nejsem dítě, co mu máš umetat cestu.
- Pomáhám hledat řešení. - Žádný nebylo.
Mohli…
- Mohli jsme požádat rodiče. - Tolik peněz nemají.
Ani nezapínají velkou plotýnku na sporáku.
A nechci připravovat lidi o úspory.
Scott byl nejlepší volba. Mohl to shortovat.
- Cože? - Shortovat.
Tak ti chlapi vydělávají peníze.
Shortujou to.
Jak „shortujou“?
Prostě shortujou.
- Shortujou! - Přestaň to opakovat!
Neutratil jsem to za hlouposti.
Je to investiční bankéř, nemůže být úplně mimo.
Dokonalý načasování. Fakt ti děkuju.
Snažím se to napravit. Proto dělám řidiče. Vynáší to.
Ano, zase ses rozhodl beze mne.
A k tomu všemu
jsi o našich problémech řekl Bev.
Člověku, co stojí mezi námi a dětmi.
Řekl jsem jí to, aby si nemyslela, že se nad ni povyšujeme.
- Že jsme nějaká dokonalá rodina. - Ale byla to pitomost.
- Vážně? - Ano!
Pitomý rozhodnutí jsme dělávali spolu.
Už si nepovídáme jako dřív.
- Bože! - Hlásí zvyšující se cenu.
Hele, já půjdu.
Rodině víc pomůžu tam než tady. Jasný?
Půjdu. Promluvíme si později?
Nik?
Dobře.
Asi si dám doma vařené vejce.
Jo.
Opravdu se takhle prodává kniha o ekonomii?
Nevím, knihy o ekonomii neprodávám.
To asi nedělá nikdo.
- Já vím, ale vy… Děláte z něj… - Ne. Je to humorná kniha.
Popravdě, že mu někdo platí za psaní… To je výhra.
A kdy mu zaplatíte?
Až splatí dluh za marketing. Tohle totiž není levný.
Takže tohle platí on?
Jo, fakt si toho ceníme.
Moc si to užívám.
Tahle společnost je předlužená. Všichni nakladatelé jsou na kolenou.
Většina knih nevydělá ani na zálohy. Leda kuchařky. Vaříte?
- Ne. - Škoda.
Pokud znáte šéfkuchaře nebo nějakého potkáte, ozvěte se.
Promiňte, ale…
Tohle není ten typ knihy, jaký chce.
Hele, já mezi Scottem a Bookerovou cenou nestojím.
Vyrůstal jsem s takovými lidmi. Beze mne nejste Philip Roth.
Jste chlap s kozí bradkou v roláku,
co čte poezii a hraje na bubny tančícím ženám v trikotech.
Nejste vážený člověk, tohle je jediná kniha, kterou kdy vydáte.
Omluvte nás, ano?
- Ráda jsem vás poznala. - Bavte se.
Myslím, že jsi právě našel svoji motivaci.
Jdeme. S polovinou snu se nespokojíš.
Promiňte, ale tohle je naše.
Bavíte se, děvčata? Tak jo, vstávejte, jdeme.
Poberte toho co nejvíc. No tak. Jo, tohle si vezmu. Díky.
Šlo by vám to do boků. Jdeme. Vezměte bublinky.
Tohle jsme platili my.
No tak. Jdeme!
Běžím!
To je náš finanční poradce. Utíká po ulici s tácem filetů.
No tak!
HORNÍ BYT PODANÁ NABÍDKA
Už aby to skončilo, abych Freddyho zas mohla nesnášet.
- Řeknu mu, ať přestane. - Klid. Jsou to kvalitní muffiny.
Co je tohle?
To mám jako překvapení pro Tylera. Místo toho hasáku.
Jasi, lásku nemůžeš takhle vynutit.
Stejně je moc malý.
- Je maličký. - Podle mě je roztomilý.
Nelíbí se mi. Na pořádný objetí je moc malý.
Tak co s ním?
Je mi Tylera líto, ale budeme ho muset vrátit a vzít většího.
Ale je to škoda. Je roztomilý.
Co je to tady?
Přijde Jen. Budeme mít dámskou jízdu. Chci to mít uklidňující.
A pak ji vyrazím.
Ale než dorazí, promluvíme si?
Promiň, zlato. Musím jít.
Jako fakt? Ještě jsme si nepromluvili.
Já vím, ale je špička, ne?
Dvě hodiny teď jsou jako čtyři později. Co zítra?
- Nevadí? - Jasi.
Promiň, Nik. Promiň.
Ahoj.
Tohle je fajn.
Tohle mám i ve fitku.
A někdy doma. Po fitku.
Takže…
Jen, něco…
Ahoj, Jen.
Ahoj, Princezno.
- Líbí se ti moje tetování? - To je pecka.
Já jich mám šest, ale žádný ti nemůžu ukázat.
Já…
Nezapomeň dodržet doporučenou dobu.
Jo.
Když bude vypadat mladší, může dál jezdit zadarmo.
Tak jo.
- Jen… - Měla bych jednu otázku.
Jak se pozná deprese?
Jen, co se děje?
Chci být s Čurdou, ale ona se mnou asi ne.
Proč být s někým, kdo s tebou být nechce?
Takoví bývají nejlepší.
Aha, jo.
Vídáme i jiný lidi. Slovo „nezávazný“ použila tak 17krát.
Panebože.
Každá generace si myslí, že zmákla sex bez závazků.
Jen, nezmákl ho nikdo.
Potřebujeme závazky, jsou dobrý. Drží nás pohromadě.
Strašně dlouho jsem se soustředila na kariéru.
Dosáhla jsem v ní všech cílů.
Asi bych se měla věnovat milostnýmu životu.
Potřebuju někoho spolehlivýho.
Nesmím už vyjíždět po sexy lidech na éčku. Najdu si někoho milýho a spolehlivýho.
Potřebuju se zamilovat.
Láska se neděje jen tak.
Není to kouzlo.
Je to práce.
Vyžaduje tvrdou práci.
Ale pokud ji chceš, najdeš ji.
Jsi na mě moc milá.
Jsi nejmilejší člověk, co znám.
Co jsi chtěla probrat?
- To je fuk. - Fajn.
MOTIVAČNÍ STĚNA NÁPADY NA PŘÍBĚHY
DENNÍ RUTINA STRUKTURA PŘÍBĚHU
TELEFON ZAPOMNĚNÍ ROMÁN SCOTTA FILBERTA
NEBE BYLO TEMNÉ JAKO MELASA.
Proč pracuješ tady?
Kancelář byla blízko kuchyně. Nemohl jsem se soustředit.
- Jak to jde? - Jo, dobře. Jo.
Odstartoval jsem.
NÁPADY NA PŘÍBĚHY BANKOVNÍ LOUPEŽ
Nezapomeň, pět stránek, než půjdeš spát.
Jistě.
Dnes? Jistě.
A můžu zvětšit font?
Ne. To nesmíš.
Není… Nevím… Není to připravené.
Sklapni.
NEBE BYLO ČERNÉ JAKO MELASA. PŘÍHODNÉ, KDYŽ NĚCO KONČÍ.
Je to fajn. Jen…
- Potřebuješ všechna ta slova? - Slova jsou mé děti, Karen.
Je těžké je opustit.
Svým dětem bych řekla: „Mluv stručně a jasně.“
Věř mi.
Když každý večer vidíš 30 domácích úkolů, oceníš hodnotu přímosti. Tak jo. Posuň se.
Dobrá.
Tak. To nepotřebujeme.
- Co chceš, aby se stalo? - Chci…
Jde říct manželovi, že je konec. Když tam dorazí,
zjistí, že ho zavraždili.
Dobře. Tak proč to nenapíšeš?
Bylo tam…
tolik krve,
až ve vzduchu cítila kov.
Chtěla to ukončit,
ale ne takhle.
To je moc dobré, že? Moc… Jo.
To je něco.
Velmi chandlereskní.
Vážně?
Jo.
Pokračuj.
Piš dál.
Tak dobře.
VAŠE TAXI JE NA MÍSTĚ
Co to děláš?
Musíme si promluvit. Jinak tě neuvidím.
Platím. Nemůžeš mě nevyzvednout.
Tohle je blbost.
Jsme raketa, Jasone.
Tahle rodina je raketa.
A když se ta raketa odchýlí, i jen maličko, tak…
Skončíš někde, kam jsi nechtěl.
Nebo shoříš.
Každopádně ji musíš rychle opravit.
- Co ji opravit mimo špičku? - Ne, ta špička je pořád, sakra.
A možná si ji jen vymysleli.
No, nebudu projíždět benzín.
Fajn, klidně tu můžeme jen sedět.
Spolu.
- A když ne… - Co?
…dám ti jednu hvězdičku.
Co ti to asi takhle brzy udělá s hodnocením?
- To ne. - Udělám to.
- Udělám… Udělám to. - Nedělej to.
Tak jo!
Dobře. Fajn.
- Počkej. Kdo hlídá děti? - Jen.
Cože?
Je to v pohodě. Je zodpovědná.
No, s úkoly jde o to, že ve škole fakt makáte,
ale jako starší zjistíte, že ty věci v životě nepotřebujete.
Takže bych byla v klidu a šla si za svým.
Jsi na něj moc malý.
I na tohle.
- Co? - Můžu si dát kafe?
Ne, Tylere. Ne.
Takhle se neptáme.
Prosím, můžu si dát kafe?
To je lepší. Ano, můžeš.
Tylere!
Neplýtvej kafem.
Všechno se kazí.
Jak „kazí“? Co se kazí?
My. Všechno.
Nevím. Nevím, Jasi. Prostě… Cítím to.
- Co když to nezvládneme? - Ale zvládneme.
Řekli nám to. Ne? Řekli, že to bude těžký.
Ano, ale očividně jsem jim nevěřila.
Samozřejmě jsem myslela, že budeme výjimka.
Všichni říkají, že jsou vztahy těžký, ale u nás to tak nikdy nebylo.
Všechno ostatní těžký bylo, ale tohle… to nikdy.
Možná si musíme zvyknout, že jsme spolu,
ale trochu jinak, ne?
Musíme si zvyknout, že se musíme víc snažit.
Můžeme být upřímní ohledně svých pocitů?
Jo, samozřejmě. Jo.
No… Myslela jsem spíš tebe.
Je pro mě těžké, že nemůžu finančně přispět,
jako to děláš ty.
Jo. Jenže ty se víc věnuješ rodičovství.
A kvůli tomu se cítím špatně já.
A já…
Bojím se, že má Bev pravdu.
Co když pro ty děti nejsme to nejlepší? Jak to můžeme vědět?
Jak můžeme vědět, že s námi chtějí být?
- Tylere, proč nespíš? - Nejde mi to.
Jo, to asi to kafe.
Radši pij bez kofeinu.
Jen, kdy vyrostu?
Víš, vlastně si toho ani nevšimneš. Jednou se probudíš a budeš velký.
Zpátky do postele. Musím ti vyprat pyžamo.
Dávno jsme si tak nepromluvili, že?
Ne.
Tyhle hovory jsou lehčí, když nesedíš proti tomu druhému.
Jo?
- Je to v knížkách o rodičovství. - O rodičovství.
Já věděla, že jen otáčíš stránky.
Neotáčel jsem je. Všechno jsem četl.
Máš kapesníčky?
- V přihrádce. - Jo.
- Jasone. - Mám to tam, abych dostával větší dýška.
Hodíš mě domů, prosím?
Samozřejmě.
Všechno bude v pořádku.
Je mezi námi skutečná láska.
Taková, co překoná vše.
Co?
Jen je toho teď hrozně moc.
Můžu si půjčit auto?
Tak asi zase k aplikacím.
Jo.
Už mě fakt štvou.
Koukni na to.
Nedávej si na profilovku psa, když není tvůj.
Je to zavádějící.
Jen, musím ti něco říct.
Patří jeho tetě. Nemá ho doma.
A ta fotka naznačuje, že se mu věnuje.
- Určitě to ví. - Jen.
Jo?
Obě musíme koukat dopředu. Není to pro mě lehký.
Řízení?
Jo, při tom rozhodně koukej dopředu.
Je mi to moc líto. Musím tě vyhodit.
- Cože? - Koukej dopředu.
Prosím, Jen. Jinak se rozbrečím.
Chtěla jsem ti to říct já.
Dobře.
Mám tě ráda.
Je to pro tebe začátek. Není to konec.
Věřím v tebe i v to, co dokážeš.
Začni se brát vážně.
Přestaň být pasivní.
Chtěj něco víc.
Rozhodni se, co od života chceš, a jdi si za tím.
Jasný?
Jo.
Vím o něčem, co chci.
ŘÁDNÉ HOSPODAŘENÍ
Ano!
Jsem velký!
Fajn.
DÍKY, ŽE JSI KÁMOŠ. FREDDY
HORNÍ BYT PRODÁN
VĚC: ROZHODNUTÍ O ADOPCI
Za týden?
Překlad titulků: Tomáš Slavík