Hvordan finder folk rundt i byen, når Pret A Manger ligger på alle hjørner?
-Kan vi ikke spørge Scott om vej? -Nej. Han ved ikke, jeg kommer.
Det er en overraskelse.
-Hvorfor er de så langsomme? -De standsede for at ae en kat.
-En kat? -Ja.
Du milde. Skynd jer!
Hvorfor har du en muffinkurv med til boglancering?
For at sige "Godt klaret". Freddy sender dem konstant.
Han tror, det er sådan, gode mennesker gør.
Hvad sker der med dig og Jason?
-Har du ikke tilgivet ham endnu? -Nej.
Han løj om at købe lejligheden, og nu mister vi den.
Han fortalte Bev ting, hun nu bruger imod os,
og fik i al hemmelighed Scott til at satse 10.000 pund af vores penge.
Ikke at Scott var et dårligt valg til den slags.
-Nemlig. -Men stadig.
-Det er derhenne. -Okay.
Det er derhenne!
-En økonomibog er da virkelig imponerende. -Ja, jeg er vildt begejstret.
Han har virkelig bevist, at Jilly, Nikki, du, jeg, hans familie,
hans venner, vores venner, den håndværker, vi havde gående, og Karen tog fejl.
Jeg er enormt glad på hans vegne.
Man siger, man er ligeglad med, hvad ens datters fyr arbejder med,
så længe han gør hende lykkelig, men man mener det jo ikke.
Jeg har aldrig været til en bogfest.
-Tror du, det bliver vovet? Udsvævende? -Det tror jeg ikke, Jill.
Det var sandelig på tide. Hvor lang tid tager det at ae en kat?
Den var sød, og der var kø.
Kom så.
Hvad i…
SIKKE EN FINANSMAND
Sikke en finansmand!
Sådan.
Fremragende.
Åh nej.
Hvor dejligt, du kunne komme. Jeg troede… Havde du ikke fodboldtræning efter skole?
Nej, Amy afløser mig. Scott, hvad er det her?
Nej, du skal ikke ændre dine planer for mig, Karen. Du kan bare tage tilbage.
Nej, det er fint. Hvad er det her? Hvad laver du?
Han er ligesådan i virkeligheden.
Hvad mener hun? Og hvorfor skærer du ansigt på billederne?
Kanapé?
Tak.
-Man behøver ikke tage. -Gør man ikke?
Øjeblik.
-Hejsa. Er dem med laks gode? -Ja.
Vil du tage dem fra mig og give dem til Scott?
Så kan du give mig tre fjerdedele tilbage om seks måneder.
-Hold nu op. Nikki. Nik… -Tag flere af dem med laks med.
Så de tror, du er en figur?
Ja, altså det er noget litterært, du ved. Et pseudonym. Det bruger mange forfattere.
Det gjorde George Eliot. Han er meget anerkendt.
Scott, de griner ad dig.
Jesus blev også latterliggjort i starten, og nu er han overalt. Ikke?
Hvis jeg kan få halvdelen af hans julemarkedsandele…
Nej!
Scott, jeg har skaffet dig en skridtbeskytter og en hjelm.
En misforståelse med pengekanonen.
De har fyldt den med mønter i stedet for sedler.
Med det her på mærker du intet.
Nej, nej, nej. Det er ikke den slags forfatter, du vil være.
Jeg prøvede, Karen, men kom ikke længere. Jeg har ikke motivation til at prøve igen.
Undskyld, jeg løj om lejligheden.
Og undskyld, jeg bad Scott investere pengene uden at spørge dig.
-Satse. -Det var ikke et sats.
Selvfølgelig var det det. Alle kan jo ikke blive rige, Jason.
Det siger de bare til folk som os, så vi bliver ved med at give dem penge.
-Du overvejede ikke engang at spørge mig! -Jeg ville ikke bebyrde dig med problemer.
Jeg er ikke et af børnene, som du skal bane vej for.
-Jeg finder på løsninger. -Der var ingen, skat.
Vi… kunne have spurgt mine forældre.
De har ikke den slags penge. De tænder ikke engang det store blus på komfuret.
Jeg vil ikke tage imod folks opsparinger.
Scott var den bedste mulighed. Jeg troede, han kunne shorte dem.
-Hvad betyder det? -Det er sådan, finansfolk tjener penge.
De shorter dem.
-Hvad mener du med at "shorte" dem? -Man shorter dem bare.
-Shorter dem! -Hold op med at sige "shorte"!
De er ikke byttet for magiske bønner.
Han er investeringsrådgiver. Han kan ikke være komplet idiot.
Perfekt timing, makker. Mange tak.
Jeg prøver at løse det. Jeg tjener godt på at køre taxa.
Endnu en beslutning, du traf uden mig.
Og så fortalte du ovenikøbet Bev om alle vores problemer.
Hende, som står mellem os og børnene.
Jeg sagde det, fordi hun ikke skulle tro, at vi syntes, vi var bedre end hende.
At vi var en perfekt familie, der så ned på hende.
Det var dumt.
-Nå, var det det? -Ja!
Førhen traf vi dumme beslutninger sammen.
Vi taler ikke sammen som førhen.
-Du godeste! -Der er myldretidstillæg.
Jeg smutter. Jeg er til større gavn for familien der.
Så jeg smutter, men kan vi tales ved senere?
Nik?
Okay. Okay.
Jeg snupper mig et kogt æg, når vi kommer hjem.
Ja.
Undskyld, men er det måden at sælge en økonomibog på?
Det ved jeg ikke. Jeg sælger ikke økonomibøger.
Det er der vist ingen, der gør.
-Nej, men du får ham til… -Nej, nej. Det er en humoristisk bog.
Og det faktum, at han overhovedet får noget for at skrive, er lidt af en sejr.
Så hvornår får han løn?
Når markedsføringen er afbetalt, for det her er ikke billigt.
-Så han betaler for alt det her? -Ja, og det værdsætter vi virkelig.
Jeg morer mig kosteligt.
Firmaet er voldsomt overbelånt. Forlagsbranchen er i knæ.
De færreste bøger tjener forskuddet ind. Medmindre man er kok. Kan du lave mad?
-Nej. -Nuvel.
Men hvis du kender nogen kokke eller møder en, ringer du så?
Undskyld, men det er ikke den bog, han havde ønsket.
Hør her. Det er ikke mig, der står mellem Scott og hans Bookerpris.
Jeg voksede op med folk som dig.
Uden mig er du ikke Philip Roth. Du er et fipskæg i rullekravesweater,
som læser digte og spiller bongotrommer for dansende kvinder i sorte heldragter.
Du er ikke en seriøs mand. Det her er den eneste bog, du får udgivet.
I må have os undskyldt.
-Rart at møde dig. -God aften.
Der fandt du vist din motivation.
Kom så. Du affinder dig ikke med en halv drøm.
Jeg beklager, men det her er vores.
Hygger I jer, tøser?
Rejs jer. Vi går nu. Snup så meget, I kan. Kom.
Dem snupper jeg. Tak.
Det er ikke sundt for jer. Kom nu. Snup boblerne.
Vi har betalt for det her.
-Kom så. Løb, løb, løb. -Jeg løber!
Der løber vores økonomiske rådgiver med et fad paneret kylling.
Kom så!
ØVERSTE LEJLIGHED KØBSTILBUD MODTAGET
Jeg glæder mig til, det her er overstået, så jeg kan hade Freddy igen.
-Jeg beder ham holde op. -Ikke så overilet. Det er gode muffins.
Hvad er det her?
Det er en overraskelse til Tyler som erstatning for klemmetangen.
Jase, man kan ikke fremtvinge kærlighed. Han er også for lille.
-Alt for lille. -Jeg synes, han er nuttet.
Nej. Han er for lille til at kramme ordentligt.
Hvad gør vi så med ham?
Det er synd for Tyler, men vi må sende ham tilbage og få en større.
Det er en skam, for han er nuttet.
-Hvad er alt det her? -Jen kommer til pigeaften.
Det skal være helt afslappet.
Og så fyrer jeg hende.
-Men kan vi tale sammen, før hun kommer? -Jeg er på vej ud, skat.
Mener du det? Vi har stadig ikke talt sammen.
Nej, men det er myldretid.
To timer nu svarer til fire senere. Kan vi tage det i morgen?
-Jase? -Beklager, Nik.
Farvel.
Hvor er det skønt.
Jeg gør også det her i træningscentret. Og af og til derhjemme efter træning.
Godt, så… Jen, der er…
-Hej, Jen. -Hej, Princess.
-Kan du lide min tatovering? -Hvor er den sej.
Jeg har seks tatoveringer, men jeg kan ikke vise dig nogen af dem.
Jeg…
Husk at lade den sidde den anbefalede tid.
Okay.
Hvis hun bliver ved med at se ung ud, kører hun gratis med bussen.
Godt.
-Så, Jen… -Jeg har et hurtigt spørgsmål.
-Hvordan ved man, om man er deprimeret? -Jen, hvad er der galt?
Jeg vil være kærester med Tinkle, men jeg tror ikke, hun vil.
Hvorfor vil du være kærester med en, der ikke vil det samme?
-Fordi det er de bedste. -Ja, okay.
Vi er sammen med andre, og hun siger konstant "uforpligtende".
Du godeste. Hver eneste generation tror, de har styr på sex uden forpligtelser.
Jen, ingen har styr på det.
Vi har brug for forpligtelser. Det er det, der holder os sammen.
Jeg har bare fokuseret så meget på min karriere.
Nu har jeg opnået alle mine mål. Så nu bør jeg koncentrere mig om mit kærlighedsliv.
Jeg har brug for en, jeg kan regne med.
Jeg må holde op med at gå efter lækre MDMA-brugere og finde en sød lærling.
Jeg har brug for at blive forelsket.
Kærlighed er ikke bare noget, der sker. Det er ikke en fortryllelse.
Det er et arbejde. Et hårdt arbejde.
Men ønsker du det, så finder du den.
Du er så flink ved mig. Du er den flinkeste, jeg kender.
Hvad ville du tale om?
-Det er lige meget. -Okay.
MOTIVATIONSVÆG HISTORIEIDÉER
DAGLIG SKRIVERUTINE HISTORIESTRUKTUR
GLEMSLENS TELEFON EN ROMAN AF SCOTT FILBERT
HIMLEN VAR MØRK SOM MELASSE.
Hvorfor arbejder du herinde?
Mit kontor er for tæt på køkkenet. Jeg kunne ikke koncentrere mig.
-Hvordan går det? -Godt. Jeg kværner bare løs.
HISTORIEIDÉER BANKKUP
-Husk, det er fem sider inden sengetid. -Ja.
I aften? Ja.
-Må jeg gøre skriften større? -Nej, du må ej.
-Det er ikke klar til at blive læst. -Ti stille.
HIMLEN VAR MØRK SOM MELASSE. SOM VAR DET ENDEN PÅ NOGET.
Det er fint. Det… Har du brug for alle de ord?
Ord er mine børn, Karen. Det er svært at give slip på dem.
Jeg siger til mine børn, at det skal være kort og præcist.
Tro mig. Med 30 stile hver aften, ser man værdien i koncis skrivning.
-Godt. Ryk dig lidt. -Okay.
Godt. Det har vi ikke brug for.
-Godt. Hvad skal der ske? -Der skal…
Hun vil fortælle sin mand, det er forbi, og da hun når derhen,
opdager hun, at han er blevet myrdet.
Okay. Hvorfor skriver du så ikke bare det?
Der var så meget blod,
at hun kunne smage metal i luften.
Hun ville have det afsluttet, men ikke på denne måde.
Det er rigtig godt. Meget… Ja.
Der kan man se.
-Det er meget Chandlersk. -Virkelig?
Ja.
Du kan bare fortsætte.
Skriv mere.
Okay.
DIN TAXA ER ANKOMMET
Hvad laver du?
Vi skal have en snak, og jeg får dig kun at se sådan her.
-Jeg betaler. Du skal tage mig med. -Det er åndssvagt.
Vi er en raket, Jason. Familien er en raket.
Og hvis raketten er indstillet bare en lille smule forkert,
så ender man et forkert sted. Eller også der går ild i en.
Man er nødt til at rette op på det straks.
-Kan vi gøre det uden for myldretiden? -Nej, det er altid myldretid.
Og det er nok noget, de har fundet på.
-Jeg kører ikke rundt og spilder benzin. -Fint. Så sidder vi bare her.
Sammen.
-Og ellers… -Hvad?
…giver jeg dig én stjerne. Hvad mon det gør ved din bedømmelse så tidligt?
-Lad være. -Jeg gør det.
-Lad være. -Jeg gør det. Jeg gør det!
Okay! Fint nok.
-Hvem passer ungerne? -Jen.
-Hvad? -Det er helt fint. Hun er meget ansvarlig.
Det er sådan med lektier, at man knokler i skolen,
og så bliver man ældre og indser, man ikke rigtig bruger noget af det.
Så jeg ville bare slappe af og udleve mine drømme.
Du er for lille til den.
-Og til den her. Ikke? -Må jeg få kaffe?
Nej, Tyler. Nej.
Sådan spørger man ikke.
-Må jeg bede om kaffe? -Det var bedre. Det kan du tro.
Tyler! Du må ikke spilde kaffe.
-Det går ned ad bakke. -Hvad mener du? Med hvad?
Med os. Ting.
Jeg ved det ikke, Jase. Jeg kan bare mærke det.
-Dur vi ikke til det her? -Selvfølgelig gør vi det.
De sagde, at det ville blive svært.
Ja, men jeg troede tydeligvis ikke på dem. Jeg troede, at vi var undtagelsen.
Alle siger, at forhold er svære, men sådan har det aldrig været for os.
Alt andet i mit liv var svært, men det her var aldrig.
Måske skal vi bare vænne os til at være sammen
på en anden måde.
Måske skal vi bare vænne os til at anstrenge os lidt mere.
Kan vi ikke bare være ærlige om, hvad vi føler?
Jo, selvfølgelig.
Jeg mente primært dig.
Det er svært for mig ikke at bidrage økonomisk på samme måde som dig.
Det er, fordi du står for det meste med børnene.
Og det har jeg det skidt med.
Og jeg… er bekymret for, at Bev har ret.
Sæt vi ikke er det bedste for børnene? Hvordan skulle vi vide det?
Hvordan ved vi, om de vil bo hos os?
-Tyler, hvorfor er du oppe? -Jeg kan ikke sove.
Det er nok på grund af kaffen. Du bør gå over til koffeinfri.
-Jen, hvornår bliver jeg større? -Faktisk bemærker man det slet ikke.
En dag vågner man bare og er stor.
Tilbage i seng. Jeg skal vaske din pyjamas.
-Vi har ikke talt sådan i et stykke tid. -Nej.
Det er nemmere at tale om følelser, når man ikke sidder over for hinanden.
Ja?
-Det står i alle opdragelses… -Opdragelsesbøgerne.
-Jeg vidste, du bare bladrede i dem. -Nej. Jeg har læst dem alle sammen.
-Har du nogen servietter? -I handskerummet.
-Jason. -Det er bare for at få flere drikkepenge.
-Vil du køre mig hjem? -Selvfølgelig.
Det skal nok gå alt sammen.
For vi har en god kærlighed.
En, der kan overleve livet.
-Hvad er der? -Der er bare en masse svære ting derinde.
Må jeg låne bilen lidt?
-Så er det vel tilbage til mine apps. -Ja.
-Jeg er så træt af det. Se lige.
Lad være med at vise en hund, hvis den ikke er din. Det er vildledende.
Jen, jeg skal fortælle dig noget.
Det viser sig, det er tantens. Så han har adgang til den.
Men billedet antyder, den er en del af hans hverdag, og han ved det.
-Jen. -Ja?
Nej, jeg… Vi skal begge se fremad, for det her er svært for mig.
At køre? Ja, man skal se fremad, når man kører.
Jeg er ked af det. Jeg er nødt til at fyre dig.
-Hvad? -Bliv ved med at se fremad.
Vær nu sød, Jen. Ellers begynder jeg at græde.
Du skulle bare høre det fra mig.
-Okay. -Jeg holder virkelig af dig.
Det er en begyndelse for dig. Ikke enden.
Jeg tror på dig og alt det, du kan.
Begynd at tage dig selv alvorligt.
Du må holde op med at være passiv. Kræv mere.
Beslut dig for, hvad du vil have ud af livet, og gå efter det.
-Okay? -Okay.
Jeg ved, hvad jeg vil have.
NØGLETAL
Ja!
-Jeg er stor! -Okay.
TAK, FORDI DU ER EN VEN. FREDDY
ØVERSTE LEJLIGHED SOLGT
VARSEL OM ADOPTIONSERKLÆRING
Næste uge?
Tekster af: Cecilie Hassenkam