Як орієнтуватися в місті,
коли на кожному розі – «Pret A Manger»?
Спитай у Скота, де це.
Він не знає, що я прийду.
Це сюрприз.
Чого вони так повільно йдуть?
Зупинилися погладити кота.
-Що? Кота? -Так.
Господи.
Швидше!
Навіщо ти несеш кошик з кексами на презентацію книжки?
Щоб похвалити.
Нам їх присилає Фредді.
Він вважає, що так роблять хороші люди.
Як у вас із Джейсоном справи?
-Ти його ще не пробачила? -Ні.
Він збрехав, що ми купуємо квартиру, яку в нас тепер відберуть,
розповів Бев те, що вона використає, щоб у нас забрали дітей,
і таємно віддав для примноження десять штук. І кому? Скотту!
Тобто, не комусь, а найкращому з усіх.
-Ясно. -Та все одно.
-Он там. -Добре.
Якщо треба… Он там!
Книжка з економіки. Це справді вражає.
Дуже за нього радий.
Він довів, що Джиллі, Ніккі, ми з тобою й уся його родина,
його й наші друзі, той будівельник і Карен – помилялися.
Я в захваті.
Ми, звісно, кажемо, що нам байдуже, ким працює чоловік доньки,
головне, щоб вона була щаслива. Але це неправда.
Я ще не бувала на літературних вечорах.
Це буде щось пікантне? Розпусне?
Не думаю, Джилл. Ні.
Нарешті.
Скільки часу треба, щоб погладити кота?
Він був милий, і до нього стояла черга.
Заходьмо.
Що за…
СКОТТ ФІЛБЕРТ – «ОЦЕ ТАК БАНКІР МИ ЛЮБИМО ЙОГО НЕНАВИДІТИ»
Оце так банкір!
Ого. Клас.
Геніально.
О, ні.
КЕМДЕН-ЛОК
Cтворити сім'ю
Я дуже радий, що ти прийшла.
Я думав… Хіба в тебе не було футболу після уроків?
Ні. Емі мене замінила.
Скотте, що тут діється?
Не треба заради мене міняти плани.
Повертайся до школи. Усе гаразд.
Ні, я можу залишитися.
Що тут діється? Що ти робиш?
Він і в житті такий.
Як це розуміти?
І… чому в тебе таке дивне обличчя на цих фото?
Ага.
Канапку?
Дякую.
Ви ж знаєте, що могли не брати?
Справді?
Секунду.
-Смачні ці штучки з лососем? -Так.
Хочеш забрати їх у мене й віддати Скотту?
Може, через пів року він віддасть мені з них три чверті.
Ну, Ніккі. Нік…
Якщо йдеш, принеси лососеві штучки.
Вони вважають, що ти персонаж?
Ну, це… такий літературний хід. Розумієш?
Наче псевдонім. Багато авторів таке роблять.
Джордж Еліот робив.
І його всі поважають.
Скотте, з тебе сміються.
З Ісуса теж спершу сміялися,
а тепер він усюди. Так?
Якщо мені дістанеться половина його різдвяного ринку…
Ні!
Скотте, принесла вам шолом і «ракушку».
Виникло непорозуміння з грошовою гарматою.
Її наповнили монетам замість купюр.
Надіньте оце – і не буде боляче.
Ні. Ні. Не таким письменником ти хотів бути.
Я старався, Карен. Але вище я не піднявся.
І не маю мотивації знову пробувати.
Вибач, що я збрехав про квартиру.
Вибач, що віддав гроші Скотту для інвестування, не спитавши тебе.
-Ти їх поставив. -Це не так.
Авжеж так.
Не всі можуть бути багатими, Джейсоне.
Це кажуть таким, як ми, щоб ми віддали свої гроші.
Ти навіть не подумав спитати мене!
Хотів повідомити про рішення, а не проблеми.
Я не дитина, якій треба розчищати шлях.
-Я допомагаю шукати рішення. -Їх не було, люба.
Ми…
Ми могли попросити в моїх батьків.
У них нема стільки грошей.
Вони готують на малій конфорці, бо економлять електрику.
Хай там як, я не хочу відбирати в людей заощадження.
Скотт був найкращим варіантом. Думав, він відкриє шорт.
-Що це таке? -Ну, це шорт.
Це те, що роблять фінансисти, щоб заробити.
Вони продають шорт.
Що таке «шорт»?
Ну це просто шорт.
-Шорт! -Припини казати «шорт»!
Я ж не виміняв гроші на чарівні боби.
Він же банкір-інвестор і не повний ідіот.
Дуже вчасно, друже. Дякую.
Я намагаюся все виправити.
Тому пішов у таксисти. І добре заробляю.
Так. Ще одне рішення, яке ти прийняв без мене.
І до всього,
ти розповів Бев про всі наші проблеми.
Людині, яка стоїть між нами й дітьми.
Я розповів їй,
бо не хотів, щоб вона думала, що ми вважаємо себе кращими за неї.
Що ми ідеальна родина й зверхньо до неї ставимося.
Але це була дурість.
-Та невже? -Так.
Раніше ми разом приймали дурні рішення.
Ми вже не говоримо, як колись.
-О боже! -Це про підвищення тарифів на таксі.
Послухай, я піду.
Зараз я корисніший
для сім'ї там, а не тут.
Тож я піду. Можна, ми поговоримо пізніше?
Нік?
Ну добре.
Мабуть, як будемо вдома, я з'їм варене яйце.
Так.
Вибачте, але невже саме так слід продавати книжку з економіки?
Не знаю. Я не продаю книжок з економіки.
Не думаю, що їх узагалі продають.
-Знаю, але ви перетворили його… -Ні, ні.
Це гумористична книжка.
І, чесно кажучи, сам факт, що йому платять за написане…
це вже успіх.
То коли йому заплатять?
Як відіб'є борг за маркетинг.
Бо все це недешево.
То за це платить він?
Уявляєте? І ми дуже за це йому вдячні.
Я так добре розважаюся.
Знаєте, ця компанія потопає в боргах.
Видавництва ледь животіють.
Якщо ви не кухар, дохід від книжок ледь покриває суму авансів.
Ви вмієте готувати?
-Ні. -Ну, що ж…
Якщо знаєте кухаря, або познайомитеся з якимось –
подзвоніть мені.
Вибачте…
але це не та книга, яку він хотів.
Знаєте, не я заважаю Скотту отримати Букерівську премію.
Я виріс з такими людьми, як ви.
Без мене ви не Філіп Рот.
Ви просто чувак з борідкою у водолазці,
який читає вірші й грає на бонґо для танцюючих дам у трико.
Ви не серйозна людина.
І це – ваша єдина книжка.
Даруйте, ми відійдемо.
Приємно познайомитися.
Гарного вечора.
Здається, ось твоя мотивація.
Ходімо.
Ти не погодишся на половину мрії.
Вибачте, мушу вам повідомити, що це наше.
Вам весело, дівчата?
Вставайте, ми йдемо.
Беріть усе, що втримаєте в руках.
Це візьму я. Дякую.
Від цього все одно товстішають. Так. Беріть шампанське.
Ми за це заплатили.
Швиденько! Біжимо!
Я біжу.
Он наш консультант з фінансів.
А ми тут просто біжимо з тарілкою делікатесів.
Швидше!
КВАРТИРУ НА ДРУГОМУ ПОВЕРСІ ПРОДАНО
Чекаю, коли це закінчиться, щоб я могла знову ненавидіти Фредді.
Скажу йому, щоб перестав.
Не поспішай. Це якісні кекси.
А це що?
Це сюрприз. Я купив його Тайлеру на заміну щипцям.
Джейсе, не можна змусити щось любити.
І він дуже маленький.
-Занадто маленький. -Він симпатичний.
Мені він не подобається. Його й не обіймеш, як слід.
То що з ним робити?
Хай Тайлер вибачає, але доведеться поміняти його на більшого.
Шкода, звісно. Бо він милий.
ТАЙЛЕР
Що це все таке?
Пізніше прийде Джен. У нас дівочі посиденьки.
Хочу, щоб вона розслабилася.
А потім звільню її.
Ми можемо поговорити, поки її нема?
Вибач, мала. Я вже йшов.
Ти серйозно? Ми й досі не поговорили.
Знаю. Але зараз година пік.
Дві години зараз варті чотирьох пізніше. Давай завтра.
-Так можна? -Джейсе.
Вибач, Нік.
Бувай.
Так приємно.
Я таке роблю в спортклубі.
Іноді вдома після спортклубу.
Отже…
Джен…
Привіт, Джен.
Привіт, Принцесо.
Подобається моє тату?
Круто.
У мене шість тату, та я не можу показати жодне.
Я…
Дивися, не забуть змити, коли мине рекомендований час.
Добре.
Якщо матиме такий юний вигляд, не треба купувати квитка в автобусі.
Так.
-Джен… -Швиденько дещо спитаю.
Як зрозуміти, що маєш депресію?
Джен, що сталося?
Я хочу бути з Дзвіночком, та не знаю, чи вона хоче бути зі мною.
А чого тобі хотіти бути з кимось, хто не хоче бути з тобою?
Бо це зазвичай найкращі люди.
Ясно.
У нас відкриті стосунки,
і вона сказала слово «несерйозні» разів 17.
О боже.
Кожне покоління вважає, що воно опанувало секс без зобов'язань.
Це ще нікому не вдавалося.
Нам потрібні зобов'язання. Це добре. Вони тримають нас разом.
Я так довго була зосереджена на кар'єрі.
А тепер, коли я досягла, чого хотіла…
думаю, пора змістити фокус на любовне життя.
Мені потрібна людина, на яку я можу покластися.
Годі чіплятися до красивих людей під екстазі.
Треба знайти якусь милу стажистку.
Треба закохатися.
Любов – це не те, що просто стається в житті.
Це не чари.
Це робота.
Важка робота.
Якщо захочеш, ти її знайдеш.
Ти така добра до мене.
Добріших за тебе я не знаю.
То про що ти хотіла поговорити?
-Це неважливо. -Ясно.
МОТИВАЦІЙНА СТІНА ІДЕЇ ДЛЯ СЮЖЕТУ
ЩОДЕННИЙ ГРАФІК ПИСАННЯ СТРУКТУРА СЮЖЕТУ
ТЕЛЕФОН ЗАБУТТЯ РОМАН СКОТТА ФІЛБЕРТА
НЕБО БУЛО ТЕМНЕ, МОВ МЕЛЯСА.
Чому ти працюєш тут?
Мій кабінет занадто близько до кухні. Я не міг зосередитися.
-Як пишеться? -Добре. Так.
Ледве встигаю друкувати.
ІДЕЇ СЮЖЕТУ ПОГРАБУВАННЯ БАНКУ
До того, як ляжеш спати, маєш написати п'ять сторінок.
Авжеж.
Сьогодні? Авжеж.
Можна, я збільшу шрифт?
Ні, не можна.
Воно ще не… Воно ще сире.
Та помовч.
НЕБО БУЛО ТЕМНЕ, МОВ МЕЛЯСА.
ГАРНЕ ТЛО ДЛЯ КІНЦЯ ЧОГОСЬ.
Добре. Просто…
А всі ці слова справді необхідні?
Слова – мої діти, Карен.
Їх важко відпустити.
Своїм дітям я кажу: «Пишіть коротко й зрозуміло».
Повір мені.
Коли щовечора переглядаєш 30 домашок,
розумієш цінність ясного викладення.
Давай, посунься.
Добре.
Так.
Це нам не потрібно.
-Так. Що має статися? -Я хочу, щоб…
Вона їде до чоловіка, щоб сказати, що кидає його, а коли приїжджає,
бачить, що його вбили.
Ясно. То чому б так і не написати?
Там…
було стільки крові,
що в повітрі відчувався запах металу.
Вона хотіла все скінчити,
але не так.
Це дуже добре, правда? Дуже… Так.
Це ж треба.
У дусі Реймонда Чандлера.
Справді?
Так.
Продовжуй.
Пиши далі.
Добре.
ВАШЕ ТАКСІ ПРИБУЛО
Що ти робиш?
Нам треба поговорити, і це єдиний спосіб тебе упіймати.
Я плачу. Ти не можеш не взяти мене.
Це дурість.
Ми – ракета, Джейсе.
Це сім'я – ракета.
А якщо в ракеті щось зламається, навіть якась дрібничка,
ти прилетиш не туди, куди хотів.
Або згориш.
Хай там як, її треба полагодити якнайскоріше.
А можна лагодити не в годину пік?
У тебе завжди година пік.
Думаю, вони її вигадали.
Я не буду кататися й палити бензин.
Гаразд. Можемо просто тут посидіти.
Разом.
-А якщо не погодишся… -То що?
…поставлю тобі одну зірочку.
Як це вплине на твій рейтинг на самому початку?
-Не став. -Поставлю.
-Поставлю. Так. -Не став.
Добре!
Добре.
-А хто дивиться за дітьми? -Джен.
Що?
Усе добре. Вона відповідальна.
От, що я скажу про домашку:
ви гаруєте в школі,
а коли дорослішаєте, розумієте, що вам усе це в житті не потрібно.
Тож просто розслабтеся й робіть, що вам подобається.
Ти замалий для нього.
І для піжами теж.
-Правда? -Можна мені кави?
Ні, Тайлере. Ти що!
Хіба так просять?
Можна мені кави, будь ласка?
Отак краще. Так. Можна.
Тайлере!
Не можна переводити каву.
Стає дедалі гірше.
Що стає гірше? Про що ти?
Про нас. Про все.
Я не знаю, Джейсе. Але я це відчуваю.
Нам це під силу?
Авжеж під силу.
Нам же казали, що буде важко, правда?
Так, але, очевидно, я не повірила.
Авжеж я думала, що ми – виняток.
Бо всі завжди кажуть, що стосунки – це важко,
але нам ніколи не було важко.
Мені все в житті давалося важко, але стосунки – ні.
Може, нам треба звикнути,
що наші стосунки змінилися?
Може, слід звикнути докладати більше зусиль?
Можна, ми чесно говоритимемо про наші почуття?
Так, звісно.
Я мала на увазі тебе.
Мені дуже важко, бо я не можу
заробляти, як ти.
Але це тому, що саме ти здебільшого дбаєш за дітей.
І мені через це незатишно.
І я…
переживаю, що Бев має рацію.
Що як ми не найкращі батьки для цих дітей?
Як нам знати?
Як знати, що вони взагалі хочуть з нами залишитися?
-Тайлере, чого ти не спиш? -Не спиться.
Мабуть, через каву.
Може, пий каву без кофеїну.
Джен, коли я виросту?
Річ у тім, що ти й сам не помітиш.
Якось прокинешся – а ти вже виріс.
А тепер – у ліжко. Кину пратися твою піжаму.
Давно ми вже так не говорили.
Так.
Мабуть, легше говорити про почуття, не дивлячись в очі.
Справді?
-Почитай книжки з батьківства. -З батьківства.
Я знала, що ти просто загинаєш сторінки.
Не правда. Я їх усі прочитав.
У тебе є серветки?
-У бардачку. -Добре.
Джейсоне.
Повісив, щоб давали щедріші чайові.
Відвезеш мене додому?
Аякже.
Усе буде добре.
Бо в нас – щира любов.
Таку життя не знищить.
Що?
Там стільки всього складного.
Позичиш мені ненадовго машину?
Що ж, час повертатися на сайти знайомств.
Так.
Як мені це набридло.
От поглянь.
Не фоткайся з собакою, якщо він не твій.
Бо вводиш людей в оману.
Джен, мушу тобі дещо сказати.
Він належить його тітці, тож не зовсім чужий.
Але фотка натякає, що собака – частина його життя,
-і він це розуміє. -Джен.
Що?
Ні. Треба, щоб ми обидві дивилися вперед,
бо мені дуже важко.
Вести машину?
Так, коли ведеш, треба дивитися вперед.
Мені дуже жаль.
Я мушу тебе звільнити.
-Що? -Дивись уперед.
Будь ласка, Джен. Інакше я почну плакати.
Я просто хотіла сама тобі повідомити.
Ясно.
Я тебе люблю.
Для тебе це – новий початок.
Не кінець.
Я вірю в тебе й в усе, що ти можеш зробити.
Почни ставитися до себе серйозно.
Перестань бути пасивною.
Вимагай більше.
Виріши, що хочеш від життя, й добивайся цього.
Добре?
Добре.
Я знаю, що я хочу.
СКОТТ ФІЛБЕРТ «НАЛЕЖНА УВАГА»
Так!
Я виріс!
Добре.
ДЯКУЮ, ЩО ТИ МІЙ ДРУГ. ФРЕДДІ
КВАРТИРУ НА ДРУГОМУ ПОВЕРСІ ПРОДАНО
РІШЕННЯ ПРО УСИНОВЛЕННЯ
На тому тижні?
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко