"В заключение, не смятам, че Ники и Джейсън са подходящи осиновители
за Принцеса и Тайлър."
Доста изчерпателно.
Не е чак толкова зле...
Мрачно беше от самото начало.
И тя ще го каже в съда?
Не е за вярване.
И какво значи това?
Ще изгубим децата ли?
Те не са наши. Все още.
Да видим какво ще стане днес.
Преди три месеца мислех, че ще имаме деца,
ще се оженим и ще живеем в този апартамент.
А сега... - Нищо няма да ни спре
да се оженим, дори да сме бездомни.
Обичам сватби на открито.
Само че си представях, че и децата ще бъдат там.
Да се надяваме, че няма да ги изгубим.
Сватба без деца не може. - Бъркаш с Коледа, но нищо.
Искаш ли чай? - Да.
Знаеш ли какво?
Да го направим. - Кое?
Да се оженим.
Какво?
Да се оженим.
Вече ми направи предложение и аз приех.
Не се подновява като шофьорска книжка. - Не, имам предвид днес.
Какви ги говориш? - Да се оженим.
Още днес, докато децата са тук.
Защо не? Шофьорската ми книжка не е подновявана.
Ти сериозно ли?
Искаме те да присъстват, нали?
А това може да е последният ден... Забрави, глупаво е.
Все едно не съм го казал.
Добре.
Наистина ли?
Да, хайде, искам.
Да се оженим!
Но изслушването е в 15,30 ч.
Как ще уредим сватба дотогава?
Имаме двама малки помагачи.
Разбира се, с радост ще изчакам.
Събуждайте се! Отваряйте очи!
Дечица, щурее ли ви се?
Не.
Добре тогава. - Разбрано.
Понеже ще се женим днес!
Запишете ни, много благодаря.
Имат свободен час в 13,30 ч. Емили и Пол са скъсали!
Кой за какво отговаря?
За дрехите! - И храната!
Добре. Значи ти поемаш дрехите, а ти - храната.
Какво чакаме? Да отиваме да се женим!
Бързо, да си измием зъбите.
Дрехите? Те са най-важното.
Ще го измислим.
Баща ти ще ни чака там.
Що се отнася до пръстените, нямаме нито пари, нито време...
Изобщо не са важни. - Добре тогава.
Ето ни.
Не казвай, че е за сватба, ще удвоят цената.
Добре. Влизайте.
Здравейте.
За жалост, неочаквано трябва да отидем на погребение.
Съжалявам. - И спешно ни трябват цветя.
Разбира се. - Имате ли нещо ярко и жизнерадостно?
Той така би желал. - Разбира се.
Ели, ще покажеш ли на дамата кукуряка?
Благодаря.
Добре ли сте?
Да, благодаря. Всичко е наред.
Явно е станало внезапно.
Да, преди около час.
Спокойно ли беше поне? - Не бих казал, децата пищяха.
Честно казано, от доста време го обмисляхме
и е хубаво, че най-сетне натиснахме спусъка.
Стига се обяснява.
Идеални са, благодаря ви. - Моля.
Цената е 45 лири.
Ясно. Няма ли намаление за погребения?
Мога да ви ги дам за 40. - Да, чудесно.
Готови сме с цветята.
Дайте пет. Да продължаваме!
Ето го. Здравей!
Здравейте!
Благодаря, Вик. По-лесно ще е, ако се разделим.
Той отговаря за дрехите, тя - за храната.
Не, обратното!
Не знам какво правим, но да действаме.
Хайде.
Чао! - Така, сега...
Не бива да те виждам, преди да се оженим.
Носи лош късмет. - Какво? Цел ден се гледаме.
Всъщност мижа от 9 ч., но сега ме боли глава. Разделяме се.
Аз ще потърся нещо синьо, нещо назаем, нещо ново и нещо старо.
В странен ред, но успех.
Нали ще поканиш всички? - Не се тревожи.
Отвори очи. - Извинявай!
Не! - Отвори ги.
Среща тук след час. - Добре. Чао!
Сватбата е в 13,30 ч., а изслушването - в 15,30 ч.
Нямам време, така че всичко назаем става.
Не, ще ги намеря.
Мазел тов. - Благодаря.
Малко бързам. - Написах ви поема.
Моля те, не. Не може да бъде. Това е страхотно.
Нали?
А и оставих перото, така да се каже, така че тази е последната.
Заповядай. И едно предложение.
КАКВО Е ЛЮБОВТА? ОТ СКОТ ФИЛБЪРТ
Комбинирайте я с Вивалди и хубав коняк. Нищо след 2005 г.
И за наздравиците.
Няма нещо, което да носи по-голямо удовлетворение, от наздравица
с чаша, която си издухал сам.
Скот, обещах ти да разглася, че си бил на курс по стъкларство.
Това не е нужно. - Разбрано.
Супер.
Намерих ги.
Какво е това? - Обеците ми. Нещо назаем.
Мои са. Откраднала си ги.
Не е вярно! - Карън, откога са у теб?
Невероятна си.
Питах те... - Искам да си кръстница.
Каза го, за да смениш темата, но не ми пука.
Не чети поемата на глас. Има пет реда от Кийтс.
Значи това ще е нещото назаем.
Остава нещо ново.
Нещо ново.
Да, разбрах.
Ужасни са. Изглеждат еднакво.
Обичам пръстени и големи жестове. Дънех се с малките.
Като да си й верен?
Ако сте склонен да дадете повече, имаме и 18 карата.
Красиви са. И доста тежички.
Не, много е.
Да, прав си. Не й купувай пръстен.
Стигат й ваучер за книга и соли за вана. Тя заслужава!
Да, наистина заслужава.
Може ли да се плати на вноски?
Повечето сега, останалото след месец. - Боя се, че не.
Добре.
Тези трябва да са. - Нямам толкова пари.
Аз ще доплатя. - Не.
Редно е аз да ги купя. Три седмици зад волана
ще стигнат за четири пети от двата пръстена.
Ти ще ги купиш, ще ми върнеш парите. Хайде де.
Мога да дам назаем няколкостотин лири на приятел.
Не, стига, не мога.
Джейсън...
Кажи "да".
Не. Стига.
Кажи "да".
Да.
Здравей. - Намери ли всичко?
Почти. Ти покани ли хората? - Пратих групов есемес.
Карън се готви осем месеца, а ние - една сутрин. И се отбих за кафе.
Трябва да ни възложат Олимпиадата.
Имам доста отметки на ръката.
А това тук? - Музиката, да. Но нищо.
Няма как да стане за една сутрин. - Права си.
ОТДЕЛ "ГРАЖДАНСКА РЕГИСТРАЦИЯ"
Това е лудост. Единственият ми син се жени надве-натри.
Съжалявам, мамо.
Нямах и минута да се подготвя. Играех бридж.
Изглеждаш прекрасно.
Мразя приятелките си и се контя, за да ги засенча.
Дайте да ви гушна.
Добре дошли. Зърнена закуска? Гумени мечета? Нормални и кисели.
Ще си взема киселичко. - Добър избор.
Здравейте.
Няма проблем. - Ники.
Господи, Джен!
Извинявай, потна съм, идвам от йога.
Ще седна на кърпата. - Стига.
Доведох Пиклата. Може ли?
Разбира се. - С гаджето й.
Свестен е, много си пасваме.
Мислех, че няма да дойдеш, понеже те уволних преди пет дни.
Вярно, бях забравила.
Не, ти ми направи голяма услуга.
С Пиклата започнахме общ бизнес.
"Джикла". - Боже, колко сладко.
Какъв е? - Доставки на строителни материали.
Много хубаво.
Така се притеснявам! - Недей.
Действително е предизвикателство,
но ще се разрастваме бавно, в зависимост от приходите.
Ясно. Олекна ми.
Къде се бавиш? Остават десет минути.
Какво? Оставихте ги да изберат дрехите. Ето вашите.
Не биваше да четат онези стари книги от мама.
Беше задраскала расистките неща, но не и сексистките.
Няма проблем, приятно странни сме.
На ръба сме.
Благодаря. Колко е часът?
Един и половина, да побързаме.
Хайде, да влизаме.
Пол си падаше по бухали. Не и Емили, за жалост.
Затова и отмениха сватбата.
Отиваме ли? - Да.
Здравей.
Доста смел избор. - Да, нали?
Криво е разбрала думата "цветарка".
За жирафа нямам обяснение.
Татко, ела!
Готова ли си? - Да.
Чудна си. - Благодаря.
Добре ли си? - Да.
Дръж цветята.
Май паднахме от ръба.
Съжалявам. - Не.
Точно така съм си го представяла.
Дами и господа, събрали сме се, за да оженим...
Набързо. - ...да оженим набързо Емили и Пол.
Ники и Джейсън. - Пардон.
Ники и Джейсън пред техните приятели и близки.
Сигурно искате да си кажете нещо.
Да.
Аз ще започна. - Давай.
Ники.
Още от първия миг
знаех, че вечно ще обичам твоята усмивка,
твоята енергия, веселост, доброта, смелост,
състрадателност и чувство за хумор.
Майчице.
Ники, а ти...
Стабилен, романтичен, почтен, забавен. Как изглеждаш, когато се смееш.
Лицето ти.
Добре. - Стига. Наясно сме с чувствата си.
Джейсън, вземаш ли Ники за своя съпруга,
за да споделяш живота си с нея
и да й даваш обич, помощ и подкрепа, каквото и да предстои?
Да.
А ти, Ники, вземаш ли...
Да.
Древна традиция е младоженците да си разменят пръстени.
Ние нямаме.
Виж тук.
Джейсън! - Браво на теб.
Ето.
Ще ми стане ли?
Става ми.
За този не знам.
Добре. Остава да се подпишете в регистъра и сте женени.
Не, чакай, искам да кажа нещо сериозно.
Боже. Никак не умея да се изказвам.
Когато говориш за щастието, звучи глупаво, нали?
Но може би щастието е да не ти пука дали другите те мислят за глупак.
Затова просто ще го кажа.
Безкрайно те обичам!
И съм безкрайно щастлива.
Виж ти.
Да им кажем ли, че не сме Емили и Пол?
Не, искам снимка с бухала. - Само внимавай.
Укроти се.
Горчиво!
Вземете си стая!
Честито! Прекрасно. - Благодаря.
Между другото, май ти спечелих малко пари.
Така ли? - Да. С къса продажба.
На малко издателство. Никога не съм се чувствал по-добре.
Чудесно. Умирам от глад.
За сватбата ли е? - Не, каравана за бургери.
Хайде, идвай.
Дечица, много се радваме, че успяхте да присъствате.
Сега ще бъдете с Джон и Джили за малко,
а ние отиваме при съдията.
Само искам да знаете, че каквото и да стане, ние ви обичаме.
Страшно много. - Безкрайно.
Елате тук.
Хора. Привет. Дали е удобно?
Забравих да ви дам сватбения подарък.
Така че... Просто ще го оставя тук.
Да вървим.
Мамо, вземи цветята и мъфините.
Ники, побързай. - Извинявам се.
Какво правите? - Идваме с вас.
Заповядай. Какво да бъде, друже?
Имате ли терин със сьомга?
Боя се, че тъкмо свърши.
Аранчини?
Скот, какво правиш? Тръгвай!
Навреме ли сме?
Спокойно.
Не я виждам.
Май я няма. Може да не е...
Добре. Може пък да е размислила.
Нямам такова усещане.
Здравей.
Не разбирам, защо ни мрази? - Сега ще разберем.
Моментът на истината.
Да. Моментът на истината.
Хайде.
СЪД ПО СЕМЕЙНИ СПОРОВЕ
Кой е в залата?
Джейсън Рос.
Да, благодаря, г-жо съдия.
От известно време се опитвам да реша
как най-добре да обясня какво означават тези деца за нас.
И колко много ни промениха.
Ще кажа само, че когато аз бях дете,
баща ми носеше панталон с басти и риза на плажа.
А сега стои отпред, облечен като магьосник с жезъл,
който със сигурност е купил допълнително.
Преобразиха ни за три месеца.
Оженихме се днес,
защото за нас беше немислимо те да не присъстват.
И честно казано, вече не искаме да правим нищо без тях.
Това е всичко, което исках да кажа.
Добре, благодаря. Всъщност само потвърждавах имената.
Ясно.
Значи вие сте Джейсън Рос?
Да, същият, който се разбъбри. Благодаря.
Ники Нюман? - Да.
И г-жа Бевърли Рийд.
Да.
Тук сме заради Принцеса и Тайлър. Благодаря, че дойдохте.
Г-жа Рийд иска да се изкаже, доколкото разбирам?
Да. - Заповядайте.
Боже, колко папки.
Нямат жилище, нямат пари и се отдават на хазарт.
Парите бяха инвестирани, това не е хазарт.
Пристрастеност е, като неговото пиене.
Той няма проблем с алкохола.
Дори постоянно казва на мен да...
Той няма проблем с алкохола.
Не обличат топло Принцеса, все е разкопчана.
Възразявам, дрехата й е дебела.
Тайлър не носи ръкавици.
Не ги слага навън, защото не иска да настинат.
Той шофира безобразно. Като италианец. Може би е от пиенето.
Вижте сега... - Седнете вече.
Това не е рап битка. - Но ние сме добри хора.
Твърде отстъпчиви! Недостатъчно твърди.
Твърди сме! Дори имам татуировка.
Да?
Простете, станах, без да знам какво да кажа.
Страхотно върви, няма що.
Не искам да вземат децата. - Защо?
Вече изгубих дъщеря си. Няма да изгубя и тях.
Това ли мислиш, че искаме?
Мисля да направим малка почивка и да охладим страстите.
Тя не ни мрази.
Просто обича децата.
Ето ви.
Отивам до тоалетната.
Знам какво е да си на ръба да изгубиш децата.
Никой никого няма да губи вече.
Те никога няма да са изцяло наши.
Ще искат и теб.
Тайлър! Какво ти казах?
Но ще си втората по страховитост баба.
Ти гониш!
Трябва да преценя какво дъщеря ми би искала за тях.
А не знам какво е.
Ник, трябва да влизаме.
Според мен трябва да се върнеш в залата и да кажеш каквото ти е на сърцето.
Защото си им баба и имаш пълното право.
Укротете се.
Какво ви казах? Мирувайте.
Вярвам, че всички сме си поели дъх.
Г-жа Рийд иска да продължи.
Да.
НИЕ ПРЕД КЪЩИ
Мисля, че тя вероятно би го искала.
Дъщеря ми.
Според мен затова я кръсти Принцеса.
Защото принцесите ги спасяват.
Само се грижете за тях.
Да си свалим ръцете. Така сякаш сме оправдани престъпници.
Идвайте!
ЩЕ ИМАМЕ МОМИЧЕ... И МОМЧЕ!
Миличка.
Жирафите са тежки!
Всичко висеше на косъм.
Бев.
Ела да се запознаеш с всички. - Не мога.
Наистина искаме.
Добре тогава.
Браво.
Благодаря.
Хора, това е Бев.
Здравей, Бев!
Бев, това са всички. - Здравейте.
Е, това е.
Краят на началото.
Мисля, че така изглежда щастието.
Жалко, че няма да живеем тук.
Къде ще отидем? - Не знам.
Не знам, но ще бъда с теб на всяка крачка от пътя.
Трябва да съберем багажа в кашони.
Оставям те да се трудиш, чао. - Много смешно.
Джейс, ето защо все си губиш ключовете. - Не са моите.
В джоба ми са. - И моите не са.
Да не си извадила дубликат? - Не.
Работят.
Странно.
Ще обсъдим наема, когато имате време.
Имах пари от продажбата на къщата, а ми трябва доход.
Но ще напуснете, когато Лорън стане на 21 г.
Фреди.
Имам навика да осъзнавам колко много обичам някого, след като си тръгне.
Затова е най-добре да си останете, където сте.
Боже, човече.
Видяхте ли? Не съм гадняр.
Наемите се задържаха много време и сега може да скочат доста.
Стига, става странно.
Наемът се плаща на първо число.
Просто...
ТЪМНИ ЪГЛИ РОМАН ОТ КАРЪН НЮМАН
ФИНАНСОВИ НОВИНИ
ИЗДАТЕЛСТВО "ФАРАДЕЙ БУКС" ФАЛИРА.
Мамо!
О, боже.
Мен викат.
Да.
Идвам, деца.
Превод на субтитрите Боряна Богданова