"Så min konklusion er, at Nikki og Jason ikke er det rette match
for Princess og Tyler."
-Det var grundigt. -Det er ikke så slemt. Det…
Jase, det var mørkt, da du begyndte at læse.
-Vil hun sige alt det i retten? -Jep.
-Ja. -Ufatteligt.
Hvad betyder det? Betyder det, at vi mister børnene?
Vi har dem jo ikke. Endnu. Lad os se, hvad der sker til retsmødet.
For tre måneder siden troede jeg, vi ville få børnene, blive gift og bo her.
-Og nu… -Vi bliver gift. Om vi så er hjemløse.
Jeg kan faktisk ret godt lide udendørsbryllupper.
Jeg havde bare forestillet mig det. At børnene var der.
Altså…
…så lad os håbe, vi ikke mister dem.
-Det er ikke et bryllup uden børn. -Du tænker på jul, men okay.
-Vil du hav en kop te? -Meget gerne.
Ved du hvad?
-Lad os gøre det? -Hvad?
-Gifte os. -Hvad?
-Lad os gifte os. -Det har vi aftalt. Jeg har sagt ja.
Det er ikke et kørekort.
-Du skal ikke genansøge. -Nej, jeg mener i dag.
-Hvad taler du om? -Lad os gifte os.
I dag. Mens vi har børnene.
Hvorfor ikke? Jeg har tilladelsen fra frieriet for tre måneder siden.
-Mener du det? -Vi vil jo have dem med, ikke?
Og det her er måske den sidste dag, hvor… Glem det. Det er dumt.
-Glem det. Det er fint. -Okay.
-Mener du det? -Ja, lad os gøre det. Det vil jeg gerne.
-Ja? Okay. -Det vil jeg gerne.
Men vi har et retsmøde klokken 15.30.
Hvordan planlægger vi et bryllup før 15.30?
Vi har jo to små hjælpere.
Ja, helt bestemt. Jeg venter gerne.
Vågn op! Vågn op, alle sammen!
Nå, venner, føler I jer lidt tossede?
-Nej. -Nej.
-Okay. -Ja, okay. Det er forstået.
-Ja. -Vi vil gifte os i dag!
Okay, reserver den. Den snupper vi. Mange tak.
Super. De har en tid 13.30, fordi Emily og Paul er gået fra hinanden!
-Jubi! -Jubi!
Hvem står for hvad?
-Tøj! -Og mad!
Okay. Så du står for tøj, og du står for mad.
Hvad venter vi på? Lad os så blive gift! Kom, unger. Vi skal børste tænder.
Tøj? Tøjet er jo det vigtigste.
Det skal nok gå.
Godt. Din far kommer.
Super. Hvad angår ringe, så har vi hverken penge eller tid til at få det, vi…
-Pyt med ringene. Det er ikke vigtigt. -Godt.
Så er vi her!
Sig ikke, det er til et bryllup. Så fordobler de prisen.
Okay. Kom med ind.
-Hejsa. -Hej.
Vi har desværre en uventet begravelse.
-Det gør mig ondt. -Vi skal bruge nogle blomster hurtigt.
-Så gerne. -Du har vel ikke noget muntert og friskt?
-Det ville han have ønsket. -Javel.
Ellie, vil du vise den dame nogle påskeklokker?
-Tak. -Velbekomme.
-Alt vel? -Ja, fint. Mange tak. Alt er fint.
-Det gik hurtigt, hører jeg. -Ja. Det er cirka en time siden, så…
-Var det fredfyldt? -Ikke rigtigt. Ungerne skreg.
Vi havde tænkt over det noget tid, så det er rart at trykke på aftrækkeren.
Ti nu stille.
-De her er perfekte. Tak. -Så gerne.
Okay, så bliver det 45.
Javel. Er der nogen begravelsesrabat?
-Vi kan godt sige 40. -Åh, hvor skønt.
Godt, så er blomsterne ordnet.
Kom her. Giv mig fem. Sådan. Lad os så komme videre!
Der er han. Hej!
-Hej! -Hej.
Tak, Vic. Det er nemmere, hvis vi deler os og mødes der.
De her to står for tøj og mad.
-Nej! Mad og tøj! -Mad og tøj!
Jeg ved ikke, hvad vi skal, men vi må i gang. Kom så, I to.
-Farvel! -Godt. Så…
Nej, Jase, jeg bør ikke se dig, før vi bliver gift.
-Det bringer uheld. -Vi har set på hinanden hele dagen.
Jeg har misset med øjnene siden 9.00, men jeg har hovedpine, så vi bør dele os.
Jeg finder noget blåt, noget lånt, noget nyt og noget gammelt.
Sær rækkefølge, men held og lykke.
-Husker du at invitere alle? -Bare rolig. Jeg klarer det.
-Av! Åbn øjnene. -Nej!
-Vi mødes her om en time. Okay? -Okay. Farvel.
Brylluppet er klokken 13.30, og retsmødet er klokken 15.30.
Jeg har ikke så meget tid, så alt lånt er fint.
Nej, jeg finder dem.
-Mazel tov. -Tak.
-Jeg har travlt. -Jeg har skrevet et digt.
Åh nej. Hvor utroligt. Det er fantastisk.
-Ja, ikke? -Jo.
Jeg har ellers lagt fjerpennen på hylden. Så det er mit sidste.
Du skal have det. Serveringsforslag.
HVAD ER KÆRLIGHED? AF SCOTT FILBERT
Server det med Vivaldi og en god cognac. Ikke noget yngre end 2005.
Apropos skåltaler…
Der er intet så tilfredsstillende som en skål med et hjemmepustet glas.
Scott, jeg ville jo nævne, at du havde taget et glaspustningskursus.
-Det der var ikke nødvendigt. -Forstået.
Godt.
Jeg har fundet dem.
-Hvad er det? -Mine øreringe. Noget lånt.
Det er mine. Du har stjålet dem.
-Nej! -Ved du, hvor længe jeg har haft dem?
Ufatteligt!
-Jeg har spurgt dig… -Du skal være gudmor.
Det var kun for at skifte emne, men jeg er ligeglad.
Lad være med at læse digtet op. Der er fem strofer af Keats.
Fint. Så kan det være noget lånt. Så mangler jeg bare noget nyt.
-Noget nyt. -Ja, det opfangede jeg.
Jeg hader det her. De er jo alle sammen ens.
Ringene er det bedste. Jeg elsker store armbevægelser.
-De små ting duede jeg ikke til. -Såsom ikke at have en affære?
Hvis du vil bruge lidt mere, har vi nogle i 18 karat.
De er flotte, hvad? Ja, der er god tyngde i dem.
Nej, det er for meget.
Ja, du har ret. Lad være med at købe hende en ring.
Køb hende et boggavekort og noget skumbad. Hun fortjener det.
Ja, hun fortjener det. Kan jeg købe på afbetaling?
-Jeg kan lægge størstedelen nu og resten… -Det går desværre ikke.
Godt så.
-Det skal nu være dem. -Jeg har ikke råd.
-Jeg spæder til. -Hvad? Nej.
Jeg skal betale. Jeg har kørt myldretidstaxa i tre uger
for at få råd til fire femtedele af de her ringe.
Du køber dem selv. Du betaler mig tilbage. Kom nu.
Jeg kan godt låne min bedste og eneste ven et par hundred.
Nej, det kan jeg ikke.
Jason…
Sig ja.
-Nej. Nej, mand. -Hør nu…
Sig ja.
-Ja. -Ja!
-Hej. -Har du det hele?
-Stort set. Har du inviteret alle? -Ja, jeg har sendt en gruppebesked.
Karen brugte otte måneder på sit. Vi har klaret det på en formiddag.
Vi burde planlægge næste OL, skat.
Jeg har flere noter på hånden end de fleste brude.
-Hvad med det her? -Musik, ja. Det er fint.
Man skaffer ikke musik på en formiddag.
Nej.
VIELSESKONTOR
Det er vanvid. Min eneste søn, og så gør du det sådan her.
Undskyld, mor.
Jeg havde ingen tid til at blive klar. Jeg var i bridgeklubben.
Sandra, du ser fantastisk ud.
Jeg hader de fleste af mine venner, så jeg klæder mig på for at overgå dem.
Kom her, I to.
Velkommen til. Cheerio? Haribo? Almindelig. Sur.
-Jeg tager en sur. -Godt valg.
-Hej. -Goddag, Jen.
-Ja, det kan vi godt. -Nikki.
Åh gud, Jen!
Undskyld, jeg er svedig. Jeg kommer lige fra yoga.
-Jeg kan sidde på mit håndklæde. -Hold op.
Jeg har Tinkle med. Er det i orden?
-Ja da. -Og hendes kæreste.
-Hej. -Han er flink. Vi kommer godt ud af det.
Jeg troede ikke, du ville komme på grund af fyringen.
Det havde jeg helt glemt.
Nej, det er det bedste, der nogen sinde er sket.
Tinkle og jeg er blevet forretningspartnere.
-Vi har skabt Jinkle. -Hvor nuttet.
-Hvad laver I? -Direkte levering af byggematerialer.
Okay. Det er storartet.
-Jeg er vildt nervøs. -Det skal du ikke være.
Det er en udfordring grundet manglende lagerstyring,
men vi outsourcer rekruttering og skalerer langsomt afhængigt af funding.
Javel. Det er meget betryggende.
Hvor har du været? Det er os om ti minutter.
Hvad? I lod jo dem vælge tøjet. Her er jeres.
Vi skulle aldrig have ladet dem læse de gamle bøger fra mor.
Hun stregede alt det racistiske ud, men lod det sexistiske blive.
Det er fint. Vi er lige på grænsen til spøjse. Lige.
-Tak. Hvad er klokken? -Den er 13.30. Vi må få lidt fart på.
Kom. Så gør vi det.
Paul var meget optaget af ugler. Det var Emily desværre ikke.
Derfor blev det aflyst.
-Skal vi? -Ja.
-Hej. -Hej.
-Det er sandelig et vovet valg. -Ja, ikke?
Jo.
-Hun misforstod vist blomsterpige. -Jaså.
Og vi ved ikke helt, hvad giraffen skal betyde, men…
Kom, far!
-Nå ja. -Ja.
-Yndigt. -Tak.
-Alt vel? -Ja.
De er til dig.
Vi har vist passeret grænsen for spøjse nu.
-Beklager. -Nej.
Nej, det er præcis, som jeg altid har forestillet mig det.
Mine damer og herrer, vi er samlet i dag for at vie…
-Hurtigt. -…for hurtigt at vie Emily og Paul.
-Nikki og Jason. -Undskyld.
…Nikki og Jason foran venner og familie.
-I vil sige nogle ord til hinanden. -Ja.
-Det vil jeg. -Værsgo.
-Nikki. Fra det øjeblik, vi mødtes… -Ja.
-…vidste jeg, jeg altid ville elske dit… -Ja.
-Okay, smil… -Jep.
…din energi, uendelige glæde, godhed, dit mod, din empati, forståelse, humor.
Du godeste.
Nikki, har du…
Til at regne med, romantisk, anstændig, morsom. Måden, du ser ud på, når du ler.
Ansigt.
-Okay. -Vi kender hinandens følelser.
Jason, vil du have Nikki som din hustru og dele dit liv med hende,
elske, trøste og støtte hende i alt, hvad fremtiden bringer?
Ja.
-Og Nikki, vi du… -Ja.
Det er en ældgammel tradition for brud og gom at udveksle ringe.
Vi udveksler ikke ringe.
Pas på.
-Jason! -Sådan, min ven.
-Værsgo. -Er du sikker på, den passer?
Den passer.
-Jeg ved ikke, om den gør. -Okay.
Godt. Hvis I skriver under her, så er I gift.
Nej, vent lidt. Jeg vil sige noget først.
Åh gud. Jeg er ikke god til at sige det rette.
Når man taler om at være lykkelig, lyder man altid dum, ikke?
Men måske er lykken at være ligeglad med, om andre synes, man er dum.
Så nu siger jeg det bare.
Jeg er så forelsket.
Og jeg er så lykkelig.
Nå, okay.
Bør vi sige, vi ikke er Emily og Paul?
-Nej, jeg vil fotograferes med uglen. -Okay. Forsigtig.
Der var den.
Kys hende.
Lej et værelse.
-Tillykke. Hvor fantastisk. -Tak.
Jeg har muligvis tjent lidt penge til jer.
-Jaså? -Ja. Jeg har shortet noget.
Bare et lille forlag. Men jeg har aldrig følt mig så levende.
Herligt. Jeg er hundesulten.
-Er det til brylluppet? -Nej, det er en burgervogn.
Kom så.
Hej, unger. Vi er så glade for, at I kunne være med.
I tager med John og Jilly lidt, mens vi skal hen til dommeren. Okay?
I skal bare vide, at uanset hvad der sker, så elsker vi jer.
-Vi elsker jer meget højt. -Meget højt.
-Meget højt. Kom her! -Kom.
Venner. Hej. Er det er godt tidspunkt? Jeg glemte at give jer jeres bryllupsgave.
Så… Jeg sætter den bare her.
-Godt. Lad os komme af sted. -Mor, tager du de her og muffinsene?
-Nikki. Kom nu, skat. -Ja, undskyld.
-Hvad laver I? -Vi tager med.
Værsgo, min ven. Og hvad siger du, min ven?
Har du lakseterrin?
-Vi har desværre lige solgt den sidste. -Arancinikugler?
Scott, hvad laver du? Kom!
-Er vi her i tide? -I skal nok klare det.
Jeg kan ikke se hende.
Jeg tror ikke, hun er her. Måske har hun ikke…
Okay. Men måske har hun ombestemt sig.
Nej, det fornemmer jeg ikke.
-Goddag. -Goddag.
-Jeg forstår ikke, hvorfor hun hader os. -Det finder vi snart ud af.
-Så er det nu. -Ja. Så er det nu.
-Kom. -Okay.
FAMILIERETSMØDE ER I GANG
Okay, hvem har vi her?
-Jason Ross. -Ja. Tak, høje ret.
Jeg har i noget tid prøvet at finde ud af,
hvordan jeg bedst kan udtrykke, hvad børnene betyder for os,
og… hvor meget de har forandret os.
Og det eneste, jeg kan komme på, er, at da jeg var barn,
gik min far på stranden i bukser med pressefolder og skjorte.
Og nu står han derude klædt ud som troldmand med en tryllestav,
som jeg ved, han gik tilbage og købte særskilt.
Det har de gjort på 12 uger.
Vi blev gift i dag, fordi vi ikke kunne forestille os at gøre det uden dem.
Og for at være ærlig vil vi ikke gøre noget uden dem længere.
Og det var alt, hvad jeg ville sige.
Godt. Tak for det, men jeg bekræftede bare navnene.
-Javel. -Altså, Jason Ross?
Ja, høje ret. Det var mig, der talte. Tak.
-Nikki Newman? -Ja.
-Og mrs. Beverly Reid? -Ja.
Vi er her angående Princess og Tyler. Tak, fordi I er kommet.
Der er en familieerklæring fra mrs. Reid. Er det korrekt?
-Ja. -Mrs. Reid.
Du milde. Hun har faneblade med.
De har hverken lejlighed eller penge, og de har et spilleproblem.
Undskyld, men pengene blev investeret, ikke spillet op.
Det er en afhængighed ligesom hans drikkeri.
Han har intet alkoholproblem. Han siger tværtimod altid, at jeg skal…
Han har ikke et alkoholproblem.
De klæder ikke Princess varmt nok på. Jakken står altid åben.
Protest, høje ret. Hendes sweater er tyk.
Tyler har aldrig vanter på.
Han vil ikke have dem på udenfor, fordi de ikke må blive kolde.
Han kører vildt. Som en italiener. Måske på grund af drikkeriet.
-Okay. Undskyld… -Sæt dig ned.
-Det er ikke en rap-battle. -Men vi er søde mennesker.
De er for søde. De er ikke hårde nok.
Vi er hårde. Vi er hårde! Jeg har en tatovering.
Ja?
Undskyld. Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Det går sandelig godt.
-De skal ikke have dem. -Hvorfor ikke?
Jeg har allerede mistet min datter. Jeg vil ikke også miste dem.
Tror du, vi er ude på det?
Jeg synes, vi skal holde en lille pause og vende tilbage til vores ringhjørner.
Hun hader os ikke.
Hun elsker dem bare.
Hej! Der var I.
Jeg smutter på toilettet, skat.
Jeg ved, hvordan det er næsten at miste dem.
Ingen mister nogen mere.
De bliver aldrig kun vores.
Du skal også være der.
Tyler, hvad var det, jeg sagde? Tyler?
Du vil stadig kun være den næstskrappeste bedstemor.
Du er den!
Jeg må tænke på, hvad min datter ville ønske for dem.
Og jeg ved det ikke.
-Nik, vi må ind igen. -Ja.
Jeg synes, du skal gå ind igen og sige, lige hvad du vil.
For du er deres bedstemor, og du må gøre, hvad du vil.
Så, så.
Hvad sagde jeg? Vær stille.
Godt. Så fik vi vist alle trukket vejret.
-Mrs. Reid vil gerne fortsætte. -Ja.
OS UDEN FOR VORES HUS
Jeg tror måske, hun ville ønske det her. Min datter.
Jeg tror, det var derfor, hun kaldte hende Princess.
Fordi prinsesser bliver reddet.
Bare pas godt på dem.
Vi bør sænke armene. Det ser ud, som om vores dom er blevet omstødt.
Kom så!
DET ER EN PIGE… OG EN DRENG!
Jubi!
-Kom her. -Giraffer er tunge!
Det var virkelig usikkert på et tidspunkt.
Bev.
-Kom og hils på alle. -Det kan jeg ikke, søde.
-Det vil vi gerne have. -Nej.
Jamen okay så.
-Super. -Tak.
-Folkens, det her er Bev. -Hej, Bev.
-Bev, det her er alle. -Hej, alle.
Det var det.
-Slutningen på begyndelsen. -Ja.
Jeg tror, det er sådan, det er at have alt.
Jeg er ked af, vi ikke skal opleve det hele her.
-Hvor skal vi tage hen? -Jeg ved det ikke.
Jeg ved det ikke, men jeg er hos dig hele vejen. Okay?
Vi må i gang med at pakke alt ned.
-Held og lykke med det. Vi ses senere. -Meget morsomt. Du er morsom.
-Jase. Derfor bliver dine nøgler væk. -Det er ikke mine nøgler.
-Jeg har mine i lommen. -Det er heller ikke mine.
-Har du fået lavet en kopi? -Nej.
-De virker. -Sært.
Vi kan tale om huslejen, når I har tid.
Jeg havde penge fra hussalget og har brug for en indtægt.
I skal dog være ude, inden Lauren fylder 21.
Freddy.
Jeg har for vane først at indse, hvor højt jeg elsker folk, når de er skredet.
Så det er bedst, hvis I to bliver, lige hvor I er.
-For pokker, min ven. -Se selv. Jeg er ikke en nar.
Huslejen er ikke steget et stykke tid, så der kommer nok en større stigning.
Nu bliver det lidt sært. Lejen forfalder den første i måneden.
Altså…
MØRKE HJØRNER EN ROMAN AF KAREN NEWMAN
FINANSOPDATERING: NYHEDSVARSEL
FORLAGET FARADAY BOOKS KOLLAPSER
Mor!
-Mor! -Mor!
-Åh gud. Det er mig. -Jep.
Okay, unger! Jeg kommer!
Tekster af: Cecilie Hassenkam