„Seega kokkuvõttes pole minu arust Nikki ja Jason õige valik Printsessi
ja Tyleri jaoks.“
No see oli põhjalik.
Pole nii hull midagi. See on…
Jase, väljas oli pime, kui sa lugema hakkasid.
Bev ütleb seda kõike kohtus? - Jah.
Jah. - Uskumatu.
Jah. - Mida see üldse tähendab?
Kas me jääme lastest ilma? - No nad ju polegi veel meie omad.
Vaatame, mis täna istungil saab.
Kolm kuud tagasi arvasin, et saame lapsed, abiellume, elame selles korteris.
Nüüd aga… - Mitte miski ei takista
meid abiellumast. Ka kodutus mitte.
Mulle tegelikult meeldiks laulatus õues väga…
Ma lihtsalt tõesti kujutasin ette, et lapsed on laulatusel.
Noh…
loodame siis lihtsalt, et me neist ilma ei jää.
Lasteta poleks õige pulm. - Poleks õiged jõulud, aga olgu.
Teed soovid? - Hea meelega.
Tead mida?
Teeme ära. - Mida?
Abiellume.
Mis asja?
Abiellume.
Me juba rääkisime sellest. Ma juba ütlesin „jah“.
See pole juhiluba, mida peab uuendama. - Ei, teeme seda täna.
Mis asja sa ajad? - Abiellume täna, kui meil veel lapsed on.
Miks mitte? Mul on kolme kuu tagune abiellumisavaldus alles.
Tõsiselt räägid?
Tahame ju, et lapsed osa võtaksid. Eks?
Ja täna võib olla viimane päev, mil… Unusta ära. Ma räägin rumalusi.
Unusta ära. Pole viga.
Olgu.
Tõesti?
Jah. Ma tahan seda teha. - Jah?
Jah? Olgu. - Tahan seda teha!
Aga peame kell 15.30 kohtus olema.
Kuidas me enne seda pulma korraldame?
Meil on ju kaks väikest abilist.
Muidugi. Ma ootan rõõmuga.
Ärgake! Ärgake kõik üles!
Kas olete veidi vallatus meeleolus?
Ei. - Ei.
Olgu. - Jah. Selge.
Jah. - Me tahame täna abielluda!
Sobib, võtame selle. Suur tänu.
Hiilgav. Neil on 13.30 vaba aeg, sest Emily ja Paul läksid lahku!
Jaa! - Jaa!
Kes mida korraldab?
Riietus! - Ja söök!
Olgu siis.
Sina tegeled riietuse ja sina söögiga.
Mida me ootame? Lähme abiellume!
Tulge, lapsed. Peseme hambaid.
Riietus? See on ju peamine.
Pole viga.
Su isa lubas meiega kokku saada.
Selge, tore. Sõrmuste jaoks pole meil vist raha
ega aega, et midagi hankida… - Ma ei hooli sõrmustest.
Pole tähtis. - Tore.
Olemegi kohal!
Ära pulma maini, muidu hind kahekordistub. - Olgu. Lähme sisse.
Tervist. - Tere.
Kahjuks peame ootamatult matusele minema.
Tunnen kaasa. - Jah, seega vajame kähku lilli.
Muidugi. - Ega teil midagi rõõmsat ja kirgast ole?
Lahkunu soovinuks seda. - Selge.
Ellie? Palun näita naisele lumeroose.
Tänan. - Olgu.
Olete kombes?
Jah, tänan küsimast. Kõik kombes.
Asi olevat kähku käinud.
Jah. See juhtus umbes tund tagasi, nii et…
Kas läks vähemalt rahulikult? - Mitte eriti. Lapsed karjusid.
Ausalt öeldes mõtlesime tükk aega selle peale,
seega on tõepoolest hea viimaks…
tuld anda. Eks? - Palun ära räägi temaga.
Need on täiuslikud. Tänan. - Selge.
Olgu, nende eest siis 45 naela.
Selge. Kas matusega allahindlust saab?
Ma võin need 40 eest müüa.
Jaa, tore!
Niisiis… Lilled on käes.
Laske käia, lööge patsu. Sedasi. Lähme nüüd!
Seal ta ongi. Tere!
Tere! - Hei.
Tänan, Vic. Eraldi on palju kergem, seega kohtume siin.
Need kaks tegelevad riietuse ja söögiga.
Ei, söögi ja riietusega! - Söögi ja riietusega!
Ma ei tea, mida teeme, aga hakkame pihta.
Tulge. - Jah. Olgu.
Tšau! - Niisiis…
Jase, ma ei tohiks sind enne laulatust näha.
Halba õnne toob. - Oleme päev läbi üksteist näinud.
Ei, ma udustan pilku üheksast saati, aga nüüd pea valutab, seega hargneme.
Ma lähen leian midagi sinist, midagi laenatut, midagi uut ja vana.
Võõras järjekord, aga edu sellega.
Kutsu kindlalt kõik. - Ära muretse, saab tehtud.
Vabandust! - Ava silmad.
Ei! - Ava silmad.
Kohtume siin tunni pärast. Olgu? - Olgu. Tšau!
Laulatus on kell 13.30, istung 15.30.
Mul pole palju aega, seega iga laenatud asi sobib.
Ei, ma leian need üles.
Mazel tov. - Tänan.
Kiire on. - Kirjutasin sulle luuletuse.
Palun, ei… Ei ole nii! Vapustav.
Eks? - Jah.
Ning ma „riputasin oma sule varna“, nii et see luuletus on mu viimane.
Tahan selle sulle anda. Serveerimissoovitusega.
MIS ON ARMASTUS? AUTOR: SCOTT FILBERT
See sobib kokku Vivaldi ja hea konjakiga. Ei midagi uuemat kui 2005.
Ja toostidest rääkides…
Minu arust ei paku miski suuremat rahuldust kui toost
klaasist, mille ise puhusid.
Scott, ma lubasin mainida, et sa klaasipuhumist õppimas käid.
Oma klaasi pole vaja.
Arusaadav.
Selge.
Üles leidsin.
Mis need on? - Mu kõrvarõngad. Midagi laenatut.
Sa varastasid need minult.
Ei varastanud! - Kaua on need sul olnud?
Uskumatu! Olen sinult küsinud… - Tahan sind ristiemaks.
Sa tegid seda teema vahetamiseks, aga mis siis.
Ning ära luuletust ette loe. Selles on viis rida Keatsilt.
Hästi. See võib siis midagi laenatut olla.
Vajan vaid midagi uut.
Midagi uut.
Jah, ma sain aru.
Vihkan seda. Kõik on ühesugused.
Sõrmus on mu lemmikosa. Jumaldan suurt žesti.
Väikestega ma põrusin.
Nagu truuks jäämisega?
Kui olete valmis rohkem kulutama, on meil 18-karaadiseid.
Vau, need on kenad või mis? Meeldiva raskusega.
Olgu… Ei, see on liig.
Jah, sul on õigus. Ära ostagi talle sõrmust,
sobib raamatupoe kinkekaart ja vannivaht. Ta on seda väärt.
On jah. Kas ma osakaupa maksta saaksin?
Suurema osa praegu… - Vabandust.
…ja ülejäänu tuleval kuul… - Kahjuks mitte.
Olgu.
Need on ju õiged. - Mul ei jagu raha.
Ma maksan vahe kinni. - Mida? Ei.
Mina pean maksma. Sõitsin kolm nädalat taksot,
et saaksin 4/5 nendest sõrmustest endale lubada.
Sa ostadki need ise. Maksad mulle tagasi. Ole nüüd.
Laenan oma parimale ja ainsale sõbrale kuuks paar sotti.
Ei, ma ei saa seda teha.
Jason…
Ütle „jah“.
Ei, semu. - Hei…
Ütle „jah“.
Jah.
Tere. - Kas said kõik?
Enam-vähem. Kas kutsusid kõik? - Jah, saatsin grupisõnumi…
Karen korraldas pulmi kaheksa kuud, meie ühe hommiku. Kohvi ostsin ka.
Peaksime olümpiat korraldama.
Mu käsi on küll kritseldusi täis.
KIMP - KAREN - SOENG - MUSA
Aga see? - Musa. Pole viga.
Hommikuga ei leiagi muusikuid või mis? - Ei.
PEREKONNASEISUAMET
See on jabur. Mu ainus poeg abiellub sedasi.
Andesta, ema.
Ma ei jõudnud valmistuda. Olin bridžiklubis.
Sandra, vapustav näed välja.
Vihkan enamikku oma sõpradest, seega riietun neist uhkemalt.
Tulge siia, te kaks.
Tere tulemast. Cheerio, Haribo. Tavaline, terav.
Ma võtan terava. - Hea valik.
Terekest. - Tere, Jen.
Jah, sobib. - Nikki.
Issand! Jen!
Andesta, higine olen. Otse joogast tulin.
Aga võin oma rätikul istuda. - Jäta.
Võtsin Tinkle'i kaasa. Sobib?
Jah. - Tema peika ka.
Hei.
Kena kutt. Saame kõik hästi läbi.
Jen, ma ei arvanud, et sa tuled, sest ju alles vallandasin su.
Olin selle täitsa unustanud. Ei, see oli parim asi, mis minuga juhtus.
Lõime Tinkle'iga koos äri.
Selle nimi on Jinkle. - Nii nunnu.
Mis äri on? - Ehitusmaterjalide
ja katusevarustuse tarneteenus.
Selge! Kui tore!
Issand, pabistan. - Asjata.
Ilma inventari andmeteta on küll raske.
Algul ostame värbamist sisse ja skaleerime tasa, rahastusest sõltuvalt.
Selge. Noh, see kergendab südant.
Kus sa olid? Meie aeg on 10 minuti pärast.
No mis? Ise lasite neil riietust valida. Siin on teie hilbud.
Viga oli lasta neil emalt saadud vanu raamatuid lugeda.
Ta tõmbas kõik rassistlikud kohad maha, aga pagana seksismi jättis sisse.
Pole viga. Oleme parajalt omapärased.
Napilt.
Aitäh. Mis kell on?
13.30. Peame kiirustama.
Teeme ära.
Paulile meeldisid väga öökullid. Emilyle kahjuks mitte.
Sellepärast jäigi neil asi katki.
Lähme? - Jah.
Tere. - Tere.
No see on südikas valik. - Eks?
Jah.
Ta sai vist „lilleneiust“ valesti aru. - Selge.
Ja me pole kindlad, mis värk kaelkirjakuga on.
Isa, tule!
Nii? - Jah.
Võrratu. - Tänan.
Oled kombes? - Jah.
Need on sulle.
Nüüd oleme vist ülemäära omapärased.
Palun vabandust. - Ei…
Ei, täpselt nii ma seda alati ette kujutasingi.
Daamid ja härrad, oleme täna siin, et laulatada…
Kähku vaid. - …et laulatada kähku Emily ja Paul.
Nikki ja Jason. - Oih.
Nikki ja Jason nende sõprade ja sugulaste ees.
Tahate vist teineteisele paar sõna öelda. - Jah.
Mina tahan küll. Jah. - Jah, alusta.
Nikki.
Meie tutvumise hetkest alates… - Jah.
…teadsin, et armastan alati su… - Nii.
…olgu, naeratust… - Jah.
…su energiat, su piiritut rõõmu, lahkust, vaprust,
empaatiat, mõistmist, huumorimeelt. Issake küll.
Nikki, on sul sõnu…
Usaldusväärne, romantiline, korralik, lõbus. See, kuidas naerad.
Nägu.
Olgu. - Pole viga.
Me teame teineteise tundeid. - Jah.
Jason, kas sa võtad Nikki oma abikaasaks,
et oma elu temaga jagada,
et teda armastada, lohutada ja toetada, mida ka tulevik ei tooks?
Jah.
Ja Nikki, kas sa võtad… - Võtan jah.
Iidse traditsiooni järgi vahetavad pruut ja peigmees sõrmuseid.
Me ei tee sõrmuste värki.
Ettevaatust. Jaa.
Jason! - Tubli, semu.
Sedasi.
Kas on õige suurusega?
Sobibki.
Ma ei tea, kas see sobib. - Olgu.
Nii. Kui allkirjad annate, siis oletegi abielus.
Ei, oot. Vabandust, ma tahan midagi tõsisemat öelda.
Issand. Õige asja ütlemine pole mu tugev külg.
Oma õnnelikkusest rääkides jätad alati idioodi mulje. Eks?
Aga äkki õnnelikuna ei hooligi, kas teised sind idioodiks peavad?
Seega ma lihtsalt ütlen välja.
Ma olen nii armunud.
Ja nii õnnelik.
Olgu.
Ütleme, et me pole Emily ja Paul?
Ei, tahan öökulliga fotot. - Olgu. Ettevaatust.
Sedasi.
Tee talle musi!
Olgu, võtke omale tuba!
Palju õnne. Fantastiline. - Aitäh.
Võta teadmiseks, et võisin sulle veidi raha teenida.
Jah? - Jah.
Müüsin midagi lühikeseks.
Väikse kirjastuse, aga ausalt öeldes tundsin end tõeliselt elusana.
Väga kena. Nälg näpistab.
On see pulma jaoks? - Ei, suvaline putka.
Tule nüüd.
Hei, lapsed. Nii tore, et seda pealt nägite.
Olge nüüd veidi aega Johni ja Jillyga.
Ning me läheme kohtuniku jutule. Olgu?
Teadke, et mis ka ei juhtuks, me armastame teid.
Armastame teid nii väga. - Nii väga.
Nii väga. Tulge! - Tulge.
Kuulge. Tere. Kas praegu on hea aeg?
Sest ma unustasin teile pulmakingi anda.
Seega… ma lihtsalt jätan selle siia.
Olgu, läki!
Ema, võta need ja muffinid. - Olgu.
Nikki. Tule, kallis! - Jah. Vabandust.
Mida te teete? - Tuleme kaasa.
Palun, semu. Ja mida sulle, semu?
Kas lõheterriini on?
Kahjuks müüsime just viimase ära, semu.
Arancini-palle?
Scott, mida sa teed? Tule nüüd!
Kas aega jagub?
Saate hakkama.
Ma ei näe teda.
KOHTUSAAL
Ta vist pole siin. Äkki ta ei…
Olgu. No äkki ta muutis meelt?
Ei tundu küll nii.
Tere. - Tere.
Ma ei mõista. Miks ta meid vihkab? - Noh, kohe saame teada.
Aeg on käes.
Jah. Aeg on käes.
Läki. - Olgu.
PEREKONNAKOHTU ISTUNGID KELL 8-18
No nii, kes meil on?
Jason Ross.
Jah. Tänan, teie ausus.
Ma olen otsinud tükk aega parimat viisi,
kuidas väljendada seda, mida need lapsed me jaoks tähendavad.
Ning seda, kui väga on nad meid muutnud.
Ja oskan öelda vaid seda, et kui mina olin laps,
kandis minu isa rannas viigipükse ja triiksärki.
Ning nüüd seisab ta väljas võluri riietes ja võlukepiga,
mida ta raudselt käis eraldi ostmas. Need lapsed mõjusid nii 12 nädalaga.
Meie abiellusime täna,
sest ei kujutanud ette, et teeksime seda ilma nendeta.
Ning ausalt öeldes ei taha me enam midagi nendeta teha.
Ja muud ma öelda ei tahtnudki.
Selge. Tänan väga. Ma kontrollisin küll vaid nimesid.
Selge.
Seega, Jason Ross?
Jah, teie ausus. Mina rääkisin, ilmselgelt. Tänan.
Nikki Newman? - Jah.
Ning proua Beverly Reid.
Jah.
Oleme siis siin Printsessi ja Tyleri asjus. Tänan kõiki tulemast.
Pr Reidil olevat pere avaldus. Kas see peab paika?
Jah. - Proua Reid.
Tal on lausa vahelehed.
Nad on korteri ja rahata ning neil on hasartmänguprobleem.
See raha investeeriti, mitte ei läinud hasartmängu.
See on sõltuvus, nagu mehe napsitamine.
Tal pole napsitamisega probleemi.
Pigem ütleb ta aina mulle, et mina…
Tal pole napsitamisega probleemi.
Printsess on õhukeselt riides, jope alati eest lahti.
Vastuväide, teie ausus. Tal on paks džemper.
Tyler ei kanna kindaid.
Ta ei kanna kindaid õues, sest ei taha, et neil külm oleks.
Mees juhib autot ettearvamatult nagu itaallane. Napsitamise tõttu ehk.
Olgu, vabandust… - Istuge maha.
See pole räpilahing. - Aga me oleme kenad inimesed.
Liiga kenad! Nad pole piisavalt karmid.
Me oleme küll karmid! Mul on tätoveering.
Jah?
Vabandust. Tõusin, ilma et teaksin, mida ütlen.
No see läheb imehästi…
Ma ei taha, et nemad lapsed saaksid. - Miks mitte?
Kaotasin juba oma tütre. Ma ei kavatse ka neid kaotada.
Kas sa arvad, et me tahame seda?
Mina arvan, et peaksime väikse puhkepausi tegema ja oma nurkadesse naasma.
Ta ei vihka meid.
Vaid armastab neid.
Hei! Sedasi.
Ma käin WC-s, kallis.
Rahu nüüd. Lapsed!
Ma tean, mis tunne on neid lapsi äärepealt kaotada.
Enam ei kaota keegi kedagi.
Nad poleks iial üleni meie omad.
Tahame sind nende ellu.
Tyler! Mida ma sulle ütlesin?
Sa poleks siiski kõige hirmuäratavam vanaema.
Kull! Sina oled.
Pean mõtlema sellele, mida mu tütar neile tahaks.
Ning ma ei tea.
Nik, lähme tagasi sisse. - Jah.
Mina arvan, et mine tagasi sisse ja ütle, mida iganes soovid.
Sest sa oled nende vanaema ja võid teha, mida tahad.
Rahu nüüd.
Mida ma ütlesin? Tasa tuleb olla.
Olgu. Küllap oleme kõik hinge tõmmanud.
Proua Reid soovivat jätkata.
Jah.
MEIE OMA KODU EES
Ma arvan, et võib-olla ta tahaks seda.
Mu tütar.
Ma arvan, et sellepärast ta panigi tüdruku nimeks Printsess.
Sest printsesse päästetakse.
Hoolitsege nende eest.
Langetame käed, muidu oleme nagu õigeks mõistetud kurjategijad.
Tulge siis!
SAIME TÜTRE… JA POJA!
Oh sind… - Kaelkirjakud on rasked!
Vahepeal oli päris kahtlane.
Bev.
Tule tutvu kõigiga. - Ma ei saa.
Me tõesti tahame seda. - Ei.
Hea küll. Jah.
Tore.
Aitäh.
Saage kõik tuttavaks, tema on Bev.
Tere, Bev!
Bev, nemad on kõik. - Tere kõigile.
Ongi siis käes.
Alguse lõpp. - Jah.
Minu arust näeb nii välja see, kui elus on kõik olemas.
Kahju, et me kogu värki siin ei tee.
Kuhu me läheme? - Ei tea.
Ei tea, aga olen igal sammul sinuga. Olgu?
Peame hakkama asju kastidesse pakkima.
Olgu. Edu sellega. Hiljem näeme. - Väga naljakas.
Jase! Sellepärast sa oma võtmeid kaotadki. - Need pole minu omad.
Mul on taskus. - Minu võtmed need pole.
Kas lasid koopiad teha? - Ei.
Need toimivad. - Veider.
Räägime üürist, kui teil aega on.
Mul oli maja müügist raha üle ja vajan sissetulekuallikat.
Laureni 21. sünnipäevaks peate küll välja kolima.
Freddy.
Mul on kombeks mõista,
kui väga inimesi armastan, alles pärast nende lahkumist.
Seega minu arust oleks parim, kui te siia jääksite.
Pagana päralt, semu. - Näete? Ma pole persevest.
Üüritariifid on kaua paigal seisnud, seega võite suuremat hinnatõusu näha.
Olgu, veidraks kisub. Makske üüri iga kuu esimesel päeval.
Tähendab…
SÜNGED NURGAD ROMAANI AUTOR: KAREN NEWMAN
VÄRSKE FINANTSUUDISE TEAVITUS
KIRJASTUS FARADAY BOOKS PANKROTIS.
APLAUS
IDEED
NAERA
KONSERVID - KUIVTOIT VÄRSKED KÖÖGIVILJAD
Ema!
- Ema!
Issand.
See olen mina.
Jah.
Olgu, lapsed. Juba tulen.
Tõlkinud Silver Pärnpuu