„Preto si myslím, že Nikki a Jason nie sú správna voľba
pre Princess a Tylera.“
Tak to bolo detailné.
Nie je to také zlé. Je to...
Jase, od začiatku to bolo strašné.
- Naozaj to povie na súde? - Áno.
- Neverím.
- Áno. - Čo to znamená?
Znamená to, že prídeme o deti?
Ešte ani nie sú naše, však? Ešte nie.
Uvidíme, čo sa stane na pojednávaní.
Mysleli sme si, že deti budú naše.
A že sa vezmeme. A že budeme bývať v tomto byte.
- Teraz... - Nič nám nezabráni vziať sa.
Aj keby sme skončili na ulici.
Svadby vonku sa mi vlastne páčia...
Ale ja som mala svoju predstavu, vieš? Že tam budú deti.
Tak...
dúfajme, že o ne neprídeme. Hej.
- Svadba bez detí nie je ono. - To si mýliš s Vianocami.
- Dáš si čaj? - Áno, dám.
Vieš čo?
- Urobme to. - Čo?
Vezmime sa.
Čože?
Vezmime sa.
Toto sme už prebrali. Povedala som áno.
Nestráca to platnosť.
- Nemusíš to obnovovať. - Nie, akože dnes.
- O čom to hovoríš? - Vezmime sa.
Vezmime sa dnes, kým ešte máme deti.
Prečo nie? Tvoje áno platí aj po troch mesiacoch.
To myslíš vážne?
Pozri, chceme, aby tam boli. Dobre?
Toto môže byť posledný deň, čo... Ale nie. Je to hlúposť.
Zabudni na to. To nič.
Dobre.
Naozaj?
- Áno. Poďme na to. Chcem to. - Áno?
- Áno? Dobre. - Chcem to!
Ale o pol štvrtej máme pojednávanie.
Ako dovtedy zorganizujeme svadbu?
Veď máme dvoch malých pomocníkov.
Určite. Áno. Rád počkám.
Vstávajte. Všetci vstávajte!
Decká, chcete urobiť niečo bláznivé?
- Nie. - Nie.
- Dobre. - Dobre, rozumiem.
- Áno. - Ale my sa dnes vezmeme!
Dobre. To berieme. Ďakujem.
Skvelé. Máme miesto o 13.30,
lebo Emily a Paul sa rozišli!
- Áno! - Áno!
Kto má čo na starosti?
- Oblečenie! - A jedlo!
Dobre.
Ty vyriešiš oblečenie. Ty jedlo.
Na čo čakáme? Poďme sa vziať.
No tak. Poďme si umyť zuby.
Oblečenie? To je to najhlavnejšie.
To bude v pohode.
Strasti dospelosti
Dobre. Tvoj otec príde za nami.
Dobre. Čo sa týka prsteňov,
nemáme ani na ne peniaze
ani čas, aby sme kúpili...
Prstene neriešim.
- Nie sú dôležité. - Dobre.
Tu je to.
Ale nehovor, že to je na svadbu. Zvýšia cenu.
Dobre. Poďte.
- Dobrý. - Dobrý deň.
Máme dnes nečakaný pohreb.
To ma mrzí.
Áno, takže potrebujeme kvety.
- Iste. Áno. - Nemáte niečo
veselé a farebné?
- Tak by to chcel. - Áno. Iste.
Ellie? Ukážeš pani čemerice?
- Ďakujem. - Za málo.
Ste v poriadku?
Áno. Hej. Ďakujem. Všetko v pohode.
Že vraj to prišlo rýchlo.
Áno. Áno. Asi pred hodinou...
- Bolo to aspoň pokojné? - Ani nie. Deti kričali.
Úprimne sme nad tým rozmýšľali už dlhšie,
takže sme radi, že sme to konečne...
mohli odpáliť.
Nerozprávaj sa s ňou.
- Tieto sú skvelé. Ďakujem. - Iste.
Bude to 45 libier.
Dobre. Nemáte zľavy na pohreby?
Čo takto 40?
Áno. Skvelé.
Dobre, kvety by sme mali.
Dobre. Daj na to. Ideme. Poďme na to!
Tu je! Dobrý.
- Ahoj! - Dobrý.
Ďakujeme, Vic. Bude ľahšie sa rozdeliť a stretneme sa tam.
Títo dvaja majú na starosti oblečenie a jedlo.
- Nie, jedlo a oblečenie. - Nie, jedlo a oblečenie.
Neviem, čo máme robiť, ale poďme na to.
- Poďte. - Áno. Poďte.
- Ahoj. Ahoj. - Dobre. Tak.
Dobre, Jase. Nemala by som ťa vidieť pred svadbou.
- Prináša to nešťastie. - Čo?
Celý deň sa na seba pozeráme.
Nie. Od deviatej žmúrim oči,
ale už ma bolí hlava, tak sa rozdeľme.
Ja idem nájsť niečo modré,
niečo požičané, niečo nové a staré.
Zlé poradie, ale veľa šťastia.
- Pozveš všetkých? - Neboj. Idem.
- Otvor oči. - Prepáč.
- Nie! Nie. - Otvor si oči.
Stretneme sa o hodinu.
- Dobre? - Dobre. Ahoj.
Svadba je o pol druhej a pojednávanie o pol štvrtej.
Nemám toľko času, takže hocičo požičané stačí.
Nie, nájdem ich.
- Mazel tov. - Ďakujem.
- Ponáhľam sa. - Napísal som báseň.
Prosím, nie. Teda, nie, to je úžasné.
- Je? Áno. - Áno.
A pero som zavesil na klinec, takže táto je posledná.
Nechaj si ju. A rada na servírovanie.
ČO JE LÁSKA?
Spáruj ju s Vivaldim a dobrý koňakom. Nič po roku 2005.
A keď sme pri prípitkoch.
Nie je nič príjemnejšie ako prípitok
z pohára, ktorý si si sama vyfúkala.
Scott, ja im poviem, že si bol na sklárskom kurze.
Nemusíš to robiť.
Rozumiem.
Dobre.
Mám ich.
- Čo to je? - Náušnice. Niečo požičané.
Tie sú moje. Ukradla si mi ich.
- Neukradla. - Karen, ako dlho ich máš?
Neverím.
- Pýtala som sa ťa... - Budeš krstnou?
Viem, že si len chcela zmeniť tému, ale to je jedno.
Tú báseň nečítaj nahlas.
Je tam päť veršov od Keatsa.
Dobre. Toto bude niečo požičané.
Potrebujem len niečo nové.
Niečo nové.
Áno, pochopila som.
Hrozné. Vyzerajú rovnako.
Prstene sú najlepšie. Veľké gestá mám rád.
Ale malé gestá mi nejdú.
Akože nebyť neverný?
Ak chcete minúť viac, máme aj 18-karátové zlato.
Sú pekné, však? Hej. Aj ťažké, viete.
Nie, to je priveľa.
Áno. Máš pravdu. Ani jej prsteň nekupuj.
Daj jej poukaz a penu do kúpeľa. Stojí za to.
Áno. Stojí za to. Takže...
môžem to zaplatiť na splátky?
- Časť zaplatím teraz... - Prepáčte.
- ...a budúci mesiac... - Bohužiaľ nie.
Aha. Dobre.
- Tie boli tie pravé. - Nemám dosť.
- Doplatím rozdiel. - Čo? Nie.
Musím za ne zaplatiť. Preto jazdím počas špičky,
aby som si mohol dovoliť pätinu...
Kupuješ ich ty. Splatíš mi to. No tak.
Môžem jedinému kamošovi požičať pár stoviek.
Nie, to nejde. Nie.
Jason...
Povedz áno.
- Nie. Nie, kámo. - Hej, hej...
Povedz áno.
Áno.
- Máš všetko? - Ahoj.
Áno. Pozval si všetkých?
Áno. Poslal som hromadnú SMS.
Karen to trvalo osem mesiacov.
Nám doobedie. A stihla som kávu.
Organizujme olympiády.
Mám ruku úplne popísanú.
KVETY, KAREN, VLASY
- A posledné? - Hudba. Áno, ale to nič.
Takto ráno hudbu aj tak nezoženieme.
Nie. Nie.
MATRIKA
Šialené. Môj jediný syn a vezmete sa takto.
Prepáč, mami.
Nemala som čas upraviť sa. Bola som hrať bridž.
Sandra, vyzeráte úžasne.
Spoluhráčov nemám rada, tak ich chcem prekonať oblečením.
No tak, vy dvaja.
Vitajte, vitajte. Cereálie a cukríky. Obyčajné aj kyslé.
Dám si kyslé.
Skvelý výber.
- Dobrý. - Ahoj, Jen.
- Áno, to pôjde. - Nikki.
Bože, Jen!
Prepáč. Som spotená. Prišla som z jogy.
- Ale sadnem si na uterák. - Prestaň.
Je tu aj Tinkle. V pohode?
- Áno, je. - A jej priateľ.
Ahoj.
Je milý. Rozumieme si.
Nemyslela som, že prídeš,
keďže som ťa vyhodila.
Áno. Už som na to zabudla.
Nič lepšie sa mi nemohlo stať.
Tinkle a ja spolu podnikáme.
- Voláme sa Jinkle. - To je milé.
- Čo robíte? - Je to doručovacia služba
pre stavebné a strešné materiály.
Dobre. Skvelé.
Som nervózna.
Nebuď.
Je to ťažké pre nedostatok údajov o zásobách,
ale outsourcujeme nábor a pomaly škálujeme
podľa toku prostriedkov.
Dobre. Tak, to mi odľahlo.
Kde ste toľko? O desať minút ideme.
Čo? Vy ste im dovolili vybrať oblečenie. Tu je vaše.
Nemali sme im čítať tie staré knihy od mamy.
Vyškrtla všetko rasistické, ale nechala všetko sexistické.
To nič. Sme na správnej strane divnosti.
Tesne.
Ďakujem. Koľko je hodín?
Pol druhej. Švihnime si.
No tak. Poďme.
Paul mal rád sovy. Ale Emily bohužiaľ nie.
Preto to zrušili.
Môžeme?
Áno.
- Ahoj. - Ahoj.
- To je odvážny výber. - Áno?
Áno.
- Nepochopila, čo je kvetové dievča. - Aha.
A nevieme, prečo je za žirafu, ale...
Oci! Poď sem.
- Dobre? - Áno.
- Pekné. - Ďakujem.
- V pohode? - Áno.
Tieto sú pre teba.
Už sme asi fakt divní.
- Prepáč. - Nie.
Presne takto som si to predstavovala.
Dámy a páni, zišli sme sa tu, aby sme zosobášili...
- Rýchlo. - aby sme rýchlo zosobášili Emily a Paula.
- Nikki a Jasona. - Áno.
Nikki a Jasona pred ich rodinou a priateľmi.
Asi si chcete niečo povedať.
Áno.
- Ja áno. Áno. - Ideš.
Nikki.
- Odkedy sme sa spoznali... - Áno.
- ...som vedel, že budem milovať... - Áno.
- Dobre, tvoj úsmev. - Hej.
Tvoju energiu, nekonečnú radosť, statočnosť,
empatiu, porozumenie a humor.
Bože.
A Nikki, chcete...
Spoľahlivý, romantický, slušný, zábavný. Ako vyzeráš, keď sa smeješ.
Tvár.
- Dobre. - To nič.
- Vieme, čo k sebe cítime. - Áno.
Jason, beriete si Nikki za právoplatnú manželku,
s ktorou budete zdieľať život,
ľúbiť ju, utešovať a podporovať, nech budúcnosť prinesie čokoľvek?
Budem.
A Nikki, beriete...
Beriem, áno.
Je starou tradíciou, aby si nevesta a ženích vymenili prstene.
Nie, prstene nemáme.
Pozri. Áno.
- Jason! - Výborne.
Páči sa.
Sadnú nám?
Sedí.
- Ktovie, či aj tento. - Dobre.
Dobre. Stačí sa podpísať a ste svoji.
Nie, počkať, počkať. Chcem povedať niečo poriadne.
Bože. Tieto veci mi nejdú.
Keď človek hovorí o šťastí, znie ako idiot.
Však?
Ale šťastie je o tom, že vám je jedno, že si ľudia myslia, že ste idiot.
Takže len to poviem.
Som veľmi zamilovaná.
A som veľmi šťastná.
Dobre.
Povieme im, že nie sme Emily a Paul?
- Nie, chcem fotku so sovou. - Dobre. Pozor.
A je to.
Pobozkaj ju.
No tak, odlepte sa.
- Gratulujeme. Skvelé. - Ďakujem.
Ozaj, asi som ti zarobil nejaké peniaze.
- Áno? - Hej.
Niečo som predal na krátko.
Len malé vydavateľstvo. Ale dávno som sa necítil taký plný života.
Super. Som hladný.
- To je súčasť svadby? - To je stánok s burgrami.
Poď už.
Deti. Sme radi, že ste tu boli s nami.
Pôjdete teraz s Johnom a Jilly.
A my ideme za sudcom. Dobre?
Chceme, aby ste vedeli, že nech sa stane čokoľvek, ľúbime vás.
- Veľmi vás ľúbime. - Veľmi.
- Veľmi. Poďte. - Poďte sem.
Decká. Ahoj. Je vhodný čas?
Zabudol som vám dať svadobný dar.
Tak, nechám to tu.
Dobre, poďme.
- Mami, vezmeš toto a mafiny? - Iste.
Nikki. Poď už.
Áno. Prepáč, prepáč.
- Čo robíte? - Ideme s vami.
Nech sa páči. Čo vám ponúknem?
Máte lososovú terinu?
Obávam sa, že sme predali poslednú.
Guľky Arancini?
Scott, čo robíš? Poď!
Ideme včas?
Do toho.
Nevidím ju.
Asi tu nie je.
Možno ne...
Dobre. Možno zmenila názor.
Nie, nemám taký pocit.
- Dobrý. - Dobrý.
- Nechápem. Prečo nás nenávidí? - To asi zistíme.
Je to tu.
Áno. Je to tu.
- Poďme. - Dobre.
Dobre, koho to tu máme?
Jason Ross.
Áno, ďakujem, vaša ctihodnosť.
Áno, už dlhšie som rozmýšľal,
ako najlepšie vyjadriť, čo tieto deti pre nás znamenajú.
A ako veľmi nás zmenili.
A jediné, čo mi napadá je, že keď som bol dieťa,
môj otec nosil plisované nohavice a košeľu aj na pláži.
A teraz tam stojí oblečený ako čarodejník s prútikom,
pričom viem, že tie dve veci si kúpil oddelene.
To dokázali za 12 týždňov.
Dnes sme sa vzali,
lebo sme si nevedeli predstaviť urobiť to bez nich.
A úprimne, už nič nechcem robiť bez nich.
Len to som chcel povedať.
Dobre. Ďakujem, ale len som overovala mená.
Aha.
Takže, Jason Ross?
Áno, ctihodnosť. To som bol ja, očividne. Ďakujem.
- Nikki Newmanová? - Áno.
A pani Beverly Reidová.
Áno.
Dnes sme tu kvôli Princess a Tylerovi. Ďakujem, že ste prišli.
Pokiaľ viem, pani Reidová má rodinné vyhlásenie. Je to tak?
- Áno. - Pani Reidová.
Preboha, má aj zakladače.
Nemajú byt, nemajú peniaze a on má problém s hazardom.
Tie peniaze investoval, neprehazardoval.
Je to závislosť, ako jeho pitie.
Nemá problém s pitím.
To skôr on mne stále hovorí, aby som...
Nemá problém s pitím.
Princess nebýva teplo oblečená. Máva rozopnutý kabát.
Námietka, ctihodnosť. Má hrubý sveter.
Tyler nenosí rukavice.
Nie, nenosí ich vonku,
lebo nechce, aby im bola zima.
Nebezpečne šoféruje. Ako Talian. Možno preto, že pije.
- Dobre. Prepáčte... - Sadnite si.
- Toto nie je rapový súboj. - Sme dobrí ľudia.
Až príliš dobrí. Nie sú dosť tvrdí.
Sme tvrdí! Sme! Mám tetovanie.
Áno?
Prepáčte, postavil som sa, ale neviem, čo povedať.
Tak toto ide výborne.
- Nechcem, aby ich mali. - Prečo?
Už som prišla o dcéru. Nechcem stratiť aj ich.
To si myslíte, že chceme?
Mali by sme si dať pauzu od tohto súboja.
Necíti k nám nenávisť.
Len ich ľúbi.
Hej, tu ste.
Idem na záchod, dobre?
No tak, deti.
Viem, aké to je takmer o ne prísť.
Ale už nikto o nikoho nepríde.
Nikdy nebudú len naše.
Chceme vás pri nich.
Tyler. Čo som ti povedala? Čo som povedala?
Budete len druhá najstrašidelnejšia babka.
Ty si to!
Musím myslieť na to, čo by pre ne chcela dcéra.
A neviem. Neviem...
- Nik, mali by sme sa tam vrátiť. - Áno.
Mali by ste sa tam vrátiť a povedať, čo len chcete.
Ste ich babka a môžete robiť, čo len chcete.
No tak.
Čo som povedala? Buďte ticho.
Dobre. Dúfam, že sme sa upokojili.
Pani Reidová by rada pokračovala.
Áno.
MY PRED NAŠÍM DOMOM
Myslím, že by to možno chcela.
Moja dcéra.
Asi preto jej dala meno Princess.
Lebo princezné vždy niekto zachráni.
Len na ne dajte pozor.
Dajme ruky dole.
Vyzeráme, že nás vyhlásili za nevinných.
Poďte sem.
JE TO DIEVČA JE TO CHLAPEC
Ty.
Žirafy sú ťažké.
Chvíľu to vôbec nebolo isté. Áno.
Bev.
- Poďte sa zoznámiť. - To nejde, zlato.
- Naozaj to chceme. - Nie.
Tak dobre. Áno, dobre.
Super.
Ďakujem.
Hej, všetci, toto je Bev.
Dobrý, Bev. Ahoj.
- Bev, toto sú všetci. - Ahoj. Dobrý deň.
Tak a je to tu.
- Koniec začiatku. - Áno.
Myslím, že takto vyzerá všetko.
Škoda, že to všetko nebude v tomto byte.
- Kam pôjdeme? - Neviem.
Neviem, ale každý krok tej cesty budem s tebou. Dobre?
Musíme začať baliť veci do škatúľ.
Dobre.
- Držím palce. Uvidíme sa. - Haha. Veľmi vtipné.
- Jase, pre toto strácaš kľúče. - Tie nie sú moje.
- Mám ich vo vrecku. - To nie sú moje.
- Urobila si si kópiu? - Nie.
Fungujú.
Divné.
O nájme sa porozprávame, keď bude čas.
Mal som peniaze z predaja domu a potreboval som pasívny príjem.
Ale musíte sa odsťahovať, keď bude Lauren dospelá.
Freddy.
Mám taký zlozvyk,
že si uvedomím, ako mám ľudí rád, až keď odídu.
Najlepšie preto bude, ak vy dvaja ostanete tam, kde ste.
Do riti.
Vidíš? Nie som hajzel.
Ceny nájmov stagnovali, takže možno sa zvýšia kvôli inflácií.
Dobre, už to je divné.
Nájom sa platí vždy prvého.
Teda...
TEMNÉ KÚTY ROMÁN KAREN NEWMANOVEJ
AKTUALIZÁCIA FINANCIÍ
VYDAVATEĽSTVO FARADAY BOOKS SKONČILO
NÁPADY
Mami!
- Mami! - Mami!
Božemôj.
To som ja.
Áno.
Dobre, deti, už idem.
Preklad titulkov: Zuzana Šplhová