Tere tulemast Heathrow' lennujaama.
Oma turvalisuse nimel ärge jätke isiklikke asju valveta.
Viimane pardalekutse lennule 822 Kansas Citysse.
Viimane pardalekutse lennule 822.
MICHELLE LASSO OHUTUT LENDU! MA ARMASTAN SIND!
Tähelepanu, reisija Lasso. Tulge piletikassasse.
Tähelepanu, reisija Lasso! Palun tulge piletikassasse.
Semu, peame minema. Tule.
Su ema messis sulle.
Läki.
- Henry Lasso. Reisija Henry Lasso. - Hei, siin oleme.
Vabandust.
Väikemees püüdis saada printsess Peachi mängus „Super Smash Bros.“.
Täiesti arusaadav.
Hoidsin kord Sydney lendu vangis, kuni „Breath of the Wildi“ läbi tegin.
́Siin ei tasu ehk sellist lauset öelda, aga ma hindan teid.
Tere, Henry. Tore sind taas näha. Kas on põnev koju naasta?
Kõigi mu lelude juurde? Jah.
Mu riigi poliitilisele maastikule? Mitte eriti.
Jaa. Mul jääb tihti uinudes CNN käima.
Olgu, mürakas. Paneme su valmis.
iPad on filme täis, seega naabri ekraani pole vaadata vaja. Olgu?
Mida vähem kloune kanalisatsioonis näed, seda parem.
Aamen, Big Ben.
Näe.
- Isa, ma tegin sulle millegi. - Mille?
Hei.
Tilluke Premier League'i trofee? Äge!
Tahan juba sellest šampanjat juua.
See on ajutiselt, kuniks tõelise võidad.
Ei või iial teada. Eks?
Vabandust, hr Lasso, aga aega napib.
Muidugi. Olgu.
Lõbutsedes mööduvad kuus nädalat kähku või mis?
Ole hea. Kui sa koju jõuad,
emba ema mu eest, näitamaks, et armastan teda.
Aga seniks tule ise siia. Tule aga.
Hästi.
Olgu. Hei. Ma armastan sind, semu.
Mina sind ka, isa.
Hästi. Olgu, lase jalga.
Tule.
Reisijad pääsevad nüüd JFK lennujaama viiva lennu 2492 pardale.
...Amsterdami hilineb ja väljub nüüd väravast 17.
Vabandame ebamugavuste pärast.
- Tere hommikust, Ted. - Hei, tohter.
- Kuidas sa end tunned? - Mul pole viga. Jah.
Kuidas äraviimine läks?
Minu või tema jaoks? Sest need on väga erinevad vastused.
Aga mul pole vist viga. Ma ei tea.
Tunnen lihtsalt kerget süümepiina, et väikemees peab taas üksi lendama.
Ma mõistan, Ted. Aga lapsed on sitked.
Ja Henry vanuses on autonoomiatunne talle kasulik.
Ma tean. Tõepoolest.
Mäletan, kuidas mind Henry vanuses kooli jäeti.
Aitasin koristajal hr Maheril poolt kooli küürida,
enne kui isale meenus mulle järele tulla.
Ta andis hr Maherile mu hoidmise eest raha.
Järgmisel päeval andis hr Maher koolis selle raha mu tehtud töö eest mulle.
Ma ostsin selle eest talle tänukingi, aga ei saanud seda talle anda,
sest ta jäi rongi alla.
Vau. Seda ei osanud ma oodata.
Nojah, hr Maher ka mitte.
Kuidas tööl läheb?
Kas uue hooaja suhtes on tunne hea?
Oo jaa. Jajah.
Noh, ju vahel imestan, mida paganat ma ikka veel siin teen.
Ma tean, miks siia tulin,
aga siiajäämist ma täielikult ei mõista.
- Sa ei jäta asju pooleli, Ted. - Õigus jah.
Aga äkki minu siinolek on nüüdseks pigem kahjulik kui kasulik?
No nagu tegija kord ütles: „Kahtlusest vabaneb vaid tegutsedes.“
- See mulle meeldib. - Arvasingi.
- Meil on vaid paar minutit järel. - Olgu.
Kas ma tohin veel isiklikke asju küsida?
Praegu võid. Küsi.
Hei!
Püha müristus, võrratu soni.
Sa oled sarjas „Lekkivad mähkmed“, eks?
- Olgu, vaatame... Kas käid kellegagi? - Ei ütle.
Tavaliselt vastad lihtsalt „ei“.
- Mis tiimiga nüüd oled? - Ei saa öelda.
- Olgu. No mis spordiala? - Ei saa öelda.
Mitu austraallast tiimis on?
- Üheksa. - Ragbi. Äge mäng!
EARL GREYHOUNDI TREENINGKESKUS
Nagu Ameerika jalgpall ja sumomaadlus said lapse,
kellel on porised suurte lihastega reied.
- Olgu, Ted, pean lõpetama. - Olgu. Hiljem räägime, tohter.
- Head aega, Ted. - Hüva.
Viimaks lõpetasid.
Veel mitte.
Põrgu päralt!
Nad kõik ennustavad meile hooaja lõpuks viimast kohta.
- Tõesti tüütu või mis? - Iga ajaleht, iga teleekspert,
iga üksildane keskealine spordiblogijast luuser, kes oma ema keldris kirjutab...
Tead, Rebecca, see stereotüüp ei pea enam paika.
Meie 10-aastane Terry hakkas kirjutama spordiblogi
meie köögis, mida nimetame nüüd tema töötoaks.
Maksude tõttu.
Selge. No ma palun üldistuse pärast vabandust.
Mis kohta su poeg meile ennustab?
- Hei kõigile. - Hei, Ted.
Hommikust, Ted.
Riimuva tervituseta? Kas midagi on viga?
Ette jõudis Amos Otis. Jah. Henry naasis hommikul Kansasesse.
- Tänan. - Jajah.
Viisin ta veidi aja eest lennujaama.
Nüüd on ta lennukiga taevas 3000 m kõrgusel.
- Küllap kõrgemal. - Kindlalt.
Ma vaatan maa peal iga 10 minuti tagant mobiilist,
kuidas ta lennuk aina kaugemale ja kaugemale jääb.
Aga ma ei tulnud teie kõigi tuju rikkuma. Mis värk on? Rääkige, mis toimub.
No tuleb välja, et igaühe arust lõpetab Richmond hooaja 20. kohal.
Ainult Daily Mirrori arust lõpetame „20. kobal“.
Armas, ent muserdav trükiviga.
Teate mida? Ma ennustan, et kõik nende ennustused ei täitu.
Seega paistab, et meil on ennustuste patiseis.
Või jalgpalli mõistes suluseis.
Noh, halvim on see,
et Rupertit nähakse esinelikus.
Rupert mängib tänavu?
Mida? Ei.
West Hami pead silmas.
Just. Kõik peavad teda meist paremaks.
Neid. Kõik peavad neid meist paremaks.
Jah, nii ütlesingi. Neid.
Mis plaan siis on? Kuidas ta alistame?
- Nad. - Täpselt.
Oh sa poiss...
Teate, praegu on ehk hea aeg selleks,
et meie koosseisu uuendada, tiimi tulejõudu suurendada.
Suurepärane idee, Leslie.
Kuulame õige maad, eks? Ted?
Ma tean, et Roy ja treener Beard mõtlevad uusi taktikaid välja.
Ning praegused sellid klapivad väga hästi.
Tuleme sel hooajal toime.
Ted, „tuleme toime“ on kaugel sellest, kuidas lubasid kogu kuradi asja võita.
- Ma tõesti ütlesin nii? - Jah. Seal, pärast Man City kaotust.
Siis pritsisid mulle pool liitrit Pellegrinot näkku.
- Õigus jah. - Oot, mis juhtus?
Sellist Ted Lassot tahan sel hooajal oma tiimi treeneriks.
- Sellist, kes on nõus võitlema. Selge? - Jah, proua.
Küll näed. Nüüdsest hõljun kui liblikas ja nõelan kui mesilane.
Ainult ma ei sure kohe pärast nõelamist. Kavatsen kogu hooaja hõljuda ja nõelata.
Suurepärane. Vabandage nüüd mind,
mul on väga tähtis lõunakoosolek preili Keeley Jonesiga.
Hädavajalik tüdrukute jutt.
- Ütle talle meie poolt terekest ja... - Jou.
Olgu.
- Ütled „jou“? - See tuli välja.
- Ma ei kritiseeri. Äge oli. Küsisin vaid. - Olgu.
USU
Loogiline ju? Nagu...
Mida? Veel ühes viimasel kohal?
- Viimasel kohal? Kes nii kirjutas? - Kõik, kurat.
Glenn Hoddle, Graeme Souness, Jermaine Jenas...
- Äkki nad üritavad meid motiveerida? - Jajah. Tänan väga, Dani.
Üks naine ütles mulle tänaval,
et viletsa hooaja vältimiseks peaksin vigastust teesklema.
Kas saatsid ta pikalt?
Ei, ta oli nunn.
Oot, nunn?
Ju kloostrites näeb Sky Sportsi.
Hei, kutid. Me ei lange madalamale, sest oleme koos.
Ja koos on meil mina.
Statistika järgi langeb enamik kõrgemale tõusnud tiime aasta hiljem madalamale.
- Ole nüüd, Jan Maas! - Jan Maas!
- Nii juhtub... - Pea oma kuradi suu, Jan Maas.
Premier League ju. Lihtsalt statistika, mees.
Ma lõpuks vaatasin seda.
Mulle meeldis.
Gene Hackman oli hea.
Purjus tüüp.
See värk tiimiga.
- Aga mul on üks küsimus. - Milline?
Mis kuradi pärast on filmi nimi „Hoosiers“?
Mis teoksil, musirull?
Mis sagedus on, Roy Kenteth? Leiutate uusi mängutrikke?
Ei mingeid trikke, vaid vana klassika. Räägi, treener.
Nii on sel hooajal parim mängida.
4-4-2, mis on...
Neli kaitsjat, neli keskel ja kaks ründes.
Ma tean küll.
Ma olen su üle uhke.
Mängisime Henryga siin palju „FIFA-t“. Väga hariv. Saime teada, kes oli Maradona,
ja pidin pojale selgitama, miks kokaiin on kahjulik.
Palun jätkake.
Nii. Need väiksed tropid on lapsest saati 4-4-2 mänginud,
seega nad teavad alati, mida tegema peaks
ja, veel tähtsam, kus olema peaks
iga kuradi minut igas kuradi matšis iga kuradi tiimi vastu.
Jessas. Kes selle leiutasid? Venelased?
Jah.
Selge. Kui sinu arust on idee hea, on minu arust see võrratu.
- Teeme ära. - Olgu.
Ja mul küll pole Nate'i taktikalist superaju,
aga ma tean, et allajääjatena on tähtsam olla kindel kui kaval.
Jaa, allajääja... Olgu, ma kuulen selgelt.
Miks ei kuule iial ülesjääjatest?
Saksa keeles on Überhund, aga inglise keeles on top dog.
Või täpsemalt West Ham.
Tere hommikust, treener Shelley.
UUS OMANIK & TREENER... VÕIT KINDEL!
MIDA KUUMEM AHI, SEDA TUGEVAM RAUD!
VÕLULAPS VÕIDAB KÕIK!
Siin ta ongi. Võlulaps ise.
Kao välja.
Ma mõistan. Lihtsalt vaevalt on prl Weltonil midagi öelda
oma ebaõiglase eelise kohta naisomanikuna spordimaailmas.
Tänan.
Mine persse, Joe Rogan.
Vabandust, kõik.
Tema on mu sõber, mu endine ülemus,
mu ingel-mentor-guru Rebecca.
Ning Rebecca, nemad on KJPR-i poeedid ja geeniused.
- Tere. - Tere.
Tule õige mu kabinetti.
Eks? Tule. Jah.
Issand, seal on nagu päris kontor.
Klaviatuuriklõbin ja kohmetud inimesed ja puha.
Nii jabur, eks?
Ma sain teada, miks see paik nii soodne oli.
- Ma naudin korporatiivse kinnisvara klatši. - See. Jah.
Eelmised üürnikud pidid lepingu üles ütlema, sest ülemus jäi aina
alluvate tagumike näpistamisega vahele.
Noh, ühe mehe käperdus on teise naise võit.
See selgitab, miks mu kabinetil on säärased omadused.
Vaata.
Kõhe. Aga ka üsna lahe.
Hei, pole viga.
Hei!
Hei, pole viga. Ma olen siin.
Mul on nii kiire, et ma pean laua taga nutmiseks graafikus aega leidma.
Ja nüüd andsin sulle sama aja.
Tule siia!
- Tead, kes meid viimaseks pani? - Ega ometi Adele.
Karupoeg Paddington.
- See oli tema Twitteri kontol. - Jaa, nägin.
Viie marmelaadivõileivaga skaalal ei saanud me ühtegi.
Isegi see väike armas karu ei usu meisse.
Küllap teised kirjutavad tema eest.
- Oot, mida? - Jah.
No mis siin toimub, pagan?
Nende tähelepanu on mujal nagu laserit märganud kassil.
Nad kuulsid, et ekspertide arust imeme.
- Eksperdid käigu kuradile. - Ise olid ka üks.
Jah. Ning me vaid ajasime paska ja sõime kuradi beseesid.
Treener, mulle tundub, et siin kisub umbseks. Eks?
Nagu sellisel päeval, mil tahaks tunni õues teha.
Mida kuradit te ajate? Me olemegi õues.
- Hei, Will. - Jah?
- Tule siia. - Jah.
Kas Kenneth on täna siin?
Jah, ta elab siin.
Jah. Ta tõesti töötab palju.
Ei, ta sõna otseses mõttes elab siin.
- Tõesti? Mis ajast saati? - Ta...
Tema sekti kinni panemisest saati.
- Kenneth oli sekti liige? - Ei, ta oli sekti juht.
Vau. Olgu.
Palu tal tiimi bussiga parklasse sõita.
- Olgu. - Hüva. Hindan sind.
Teeme ära?
Olgu, sellid!
See osa tänasest trennist on läbi.
Minge nüüd kõik bussi peale.
Teeme trenniga ekskursiooni
ja kes viimasena parklasse jõuab, peab putuka ära sööma!
Jooksevad kõik peale Roy! Läki!
- Jooksuga! - Läki!
Mul on nüüd palju parem.
Nutmine on ju parim, eks? Nagu hinge orgasm.
Viimasel kolmel aastal Rupertiga ei ajanud vist miski mind kordagi nutma.
Isegi John Lewise jõulureklaam mitte.
Vabandan taas su pluusi pärast.
Mida sa ajad? Seda vaevu märkab.
Hei, täiega nõme, et kõigi arust jääb Richmond viimaseks.
On alles räpased noksid. Sa ei muretse ju selle pärast, eks?
Ei, mitte päriselt.
Muretsen veidi, et Ted ei muretse piisavalt.
- Jah, aga pead laskma Tedil olla Ted. Eks? - Jah. Ju vist.
Mind häirib rohkem see, et Rupert rõõmustab vist praegu väga.
Ta on viimasel ajal su mõtted hõivanud.
Ei!
Tähendab, jah.
Aga ta pole hõivanud nii nagu vanasti.
Tollal tahtsin ma hävitada kõike, mida Rupert armastas, omas ja ihkas.
Nagu Left Eye bändist TLC,
kui ta pani vannis peika tossud põlema ja kogu maja põles maatasa.
- Ülim gängsteri tegu. - Kuradi legend.
Ja tunnistan, et tollal olingi selline.
Aga nüüd ei tunne ma Ruperti elu hävitamise vajadust.
Ei, nüüd tahan ta alistada.
Võita.
- See on areng, eks? - Jajah.
Aga vahel pead laskma ka Rupertil olla Rupert.
- Mis? - Prl Jones, meil on probleem.
Barbara, kutsu mind Keeleyks! Ja saa tuttavaks mu hea sõbra Rebeccaga.
Ta on AFC Richmondi omanik.
- Muidugi, Rebecca. Meeldiv tutvuda. - Tere, Barbara.
Prl Jones,
ma märkasin iganädalast kulu lillede näol.
Tahate iga nädal lillede peale 200 naela kulutada?
Jah.
Miks?
Et kontor oleks rõõmus ja lõhnaks hästi.
Prl Jones, lilled on surnud inimeste ja surnud abielude jaoks.
- Nii meeldiv oli tutvuda. - Meeldiv tutvuda.
Tema tundub küll lõbus.
Ta on mu FD.
Mind rahastav firma saatis ta siia.
Ta on küll minu FD, aga vahel mu FD...
Finantsdirektor.
Issake, ma ei teadnud seda.
Ütlesin aina „firma draakon“, sest see ajab mind naerma.
Miks sa ei guugeldanud?
Sest usaldan universumit.
Ma pean minema hakkama.
Õhtusöök täna?
- Ma ei saa. - Ei-ei, ma söön nüüd taas liha.
Asi pole selles. Aga jumal tänatud!
Ei. Mina ja Roy räägime viimaks Phoebele olukorrast.
Ma ei saa taas alt hüpata. Roy lööks mu maha.
Olgu. Noh, helista mulle hiljem. Ja tänan nõuande eest.
- Tänan toetava rinna eest. - Iga kell.
Sina. Tule siia.
Tule seisa selle joone peal. Selle peal siin. Jah.
See on väga tähtis joon.
Tähelepanu, see on totujoon.
Siia pannakse totud.
Koht!
Sina, asenda totut. Ürita temaga mitte liituda. Mine.
Treener Shelley?
Jah?
Hr Mannion soovib teiega rääkida.
Olgu. Tänan väga.
Praegu?
Disco.
Jah.
Viis minutit veel seda, siis jooksku jõuetuks.
- Olgu. - Nii...
Isver.
Olgu.
Mu nimi on küll Disco, aga see ei tähenda, et pidu paneme. Eks?
Siin ta ongi. Võlulaps isiklikult.
Tere. Kuidas reis oli?
Võrratu. Jaa.
Ma olin Saint-Barthélemys koos kallite sõprade Sackleritega.
Juriidilise nõude tõttu püsisime saarest 80 km kaugusel,
aga paat oli imekaunis.
Noh, kõlab võrratult.
Võrratud on hoopis need hooajaeelsed ennustused. Jaa.
On ju magusad? Eriti vaese vana Richmondi jaoks.
Suudad uskuda, et neile ennustatakse 20. kohta?
Nojah, sest 21. kohta pole.
Väga vaimukas.
Loodetavasti on sul tänase pressikonverentsi jaoks veel nalju.
Jah, võib olla.
Tead, nad ei mõistnud, mis neil on, kui sind käest lasid.
Nathan Shelley, sa oled tapja.
Tänan, hr Mannion.
Palun, Nathan. Kutsu mind Rupertiks.
Hr Mannion, autot eemaldatakse praegu parklast.
- Väga hea. - Valvurite arust võis mõni uus koristaja
ekslikult prestiižikale kohale parkida.
Jah.
Ja eksimustel on tagajärjed.
Ma lihtsalt tahan vaadata...
Jah, see on minu auto.
- Vabandust. - Tõesti?
Ei. Nojah.
Ma sõitsin sellega siia, aga kas miski on päriselt meie oma?
Pargin mujale.
Ei, pole viga.
Palun vabandust, Nathan.
Prl Kakes, öelge valvuritele, et me leidsime
automobiili omaniku ja kõik on korras.
Jah, hr Mannion.
- Nathan? - Jah?
Ma tean, et saan tänu sulle uhke olla. Ma usun sinusse.
Tänan, hr Rupert. Vaid Rupert.
Lihtsalt Rupert.
Rupert.
- Aitäh, Ken. - Kena päeva.
- Aitüma, Ken. - Hoidke end.
- Aitäh, K-Rock. - Jajah.
Ken, tänan taas, et viimasel hetkel aitasid.
Pole tänu väärt. Sul vedas tegelikult.
Ted, rusikareegel on see,
et hipit ei tasu vabal päeval tööle kutsuda.
- Selge, sõnum jõudis pärale. - Hästi.
Ma suitsetan nüüd oodates kärnkonna mürki.
Nii ei lähe kogu päev raisku. Tšau.
Olgu. Jah.
Kas ta tagasi sõita suudab?
- Pärast konnamürki? - Jah.
Ta toibub 20 minutiga.
See muudab teda igaveseks, aga sõita suudab.
Olgu, tore.
Hüva, sellid. Minu järel!
Siin ta ongi.
- Tore sind taas näha, treener Lasso. - Sind samuti, Ivor.
Hüva. Tulge, sellid! Oleme kohal.
- See koht siin? - Jah.
Heakene küll.
Olgu. No nii, kutid. Minge alla.
- Ei. - Mis?
- Jah, läheme siit alla. - Mis asja?
Jajah, minge aga.
Jah. Pole viga.
TEEHOOLDUS
Del, vaata seda jura.
- Mine järgmisena. - Hästi.
On see Roy Kent?
Ei tea.
Roy Kent, sina või?
Mine persse!
- Kindlalt tema. - Jaa, tema.
- Jah. - Pane see Twitterisse.
Tahtsin sinuga seda üleviimiste nimekirja uurida.
Siin on häid valikuvõimalusi.
Miks su pluusil kaks täppi on?
Keeley pisarad.
Mul on see kuus korda keemilises puhastuses käinud.
Uskumatu, et ta oma silmi sellise asjaga määrib.
Nii. Tule siia.
PRESSIKONVERENTS TREENER NATHAN SHELLEYGA
- Kindlalt tahad seda vaadata? - Ei taha, aga see on osa mu tööst.
Pean kommenteerima, kui Rupert mind või tiimi mõnitab.
Kus tiim ongi, muide? Praegu peaks ju trenn olema?
Tulge alla, sellid. Just nii. Hästi.
Hurdad, teie ees on Londoni kanalisatsiooni majesteetlikkus.
Rõve.
Jah, ka mina arvasin algul nii.
Aga siis käisime mina ja Henry suvel Ivoriga siin ringkäigul.
Miks sa oma lapse kanalisatsiooni tõid?
No see oli tema idee.
Tema siialennu ajal vaatas kõrvalistuja õudusfilmi „See“
ja ka Henry vaatas siis kogemata seda.
Siis kuulis ta ringkäigust ja tahtis oma hirmudega silmitsi seista.
Kuradi tark.
See on hea.
Kõhedast klounist pole miski hirmsam. Eks?
Pressi esindavad daamid ja härrad, tere tulemast.
Tore teid kõiki näha ja tänan,
et ennustate suurt edu me väiksele tagasihoidlikule klubile sel hooajal.
Jobu.
Ivor, räägi õige vahvatele sellidele huvitavaid fakte selle roojatehase kohta.
Noh, aastal 1859 ehitas insener Joseph Bazalgette oma tiimiga
2000 km omavahel ühendatud tunneleid ja kanalisatsioonitorusid.
Ning see aitas saada jagu tohutust koolerapuhangust,
mille põhjustas puhastamata reovee Thamesi jõkke jõudmine.
- Kes teab, kuidas seda epideemiat nimetati? - 1858. aasta suur hais.
Täpselt nii.
Jätka, Ivor. Räägi edasi.
Mees, keda vaatama tulite,
on Võlulaps isiklikult,
meie uus peatreener
Nathan Shelley.
Tänan. Väga tore on siin olla.
Üsna kindlalt ütlesin „imelaps“.
Pole tähtis. Pole...
Vabandust, küsimusi on?
Jah, sina. Tänan.
- Kuidas poistega läbi saad? - Väga hästi.
Õpin neid tundma.
Õpin nende kohta kõike.
Nad hakkavad mulle meeldima.
Hakkan lootma...
Vabandage mind hetkeks.
Mida ta teeb?
Vabandust, lihtsalt pidin kingapaela siduma.
Palun järgmine küsimus. Jah?
Treener Shelley,
olete nüüd tugeva Premier League'i tiimi peatreener,
aga vaid kaks aastat tagasi pesite varustusemehena teise tiimi aluspesu.
Küllap tunnete selle kõige tõttu tohutut survet. Eks?
Mina mitte. Sest ma teenisin selle töökoha ära.
Ma tunnen hoopis tohutut segadust,
kui nii targa välimusega isik nii rumala küsimuse esitab.
Kräu.
Veel keegi?
- Mul on küsimus. - Anna tulla, Isaac.
Mida me siin teeme?
Jah. Tähendab...
Vaikust!
Tänan, treener. Hea küsimus, Isaac.
Otsekohene ka, mis on teie põlvkonnale nüüd omane.
Ja ma olen sellega ära harjunud, nii et hindan seda.
Nojah, sellid, vaadake ringi.
Mille keskel me siin oleme?
- Treener. - Jah, Jamie.
- Me oleme kaka keskel. - Just nii.
Aga minu arust oleme ka seal üleval rohke kaka keskel. Eks?
Härrad, praegu on teie ajud põhimõtteliselt 1857. aasta London.
Teiste kaki ummistab neid.
Peate kõik endis seesmise kanalisatsiooni looma
ja siis omavahel tunnelid ühendama, üksteise voolule kaasa aitama.
Seega kui teil on eal liiga vähe enesekindlust,
laenake veidi Jamielt.
Eks? Või kui on masendus, lisage oma elule veidi Danit.
Või õppige Richardi abil kalleid veine tundma.
Kvaliteetveine, treener. Asi on sedasi, et hea veinipudel
ei pea päriselt kallis olema. Mõistate?
Hästi. Näete? See on tarkus. Merci beaucoup.
Jah. Järgmine küsimus.
Treener Shelley, küsimus teie endise tiimi AFC Richmondi kohta.
On teil aimu, miks kõik neile sel hooajal 20. kohta ennustavad?
Küllap sellepärast, et 21. kohta pole.
Ai.
Kutid, tuleb vaid pidada meeles seda, et hoiame üksteisega sidet
ja laseme kõigel, mida ei vaja, lihtsalt läbi voolata.
Saksamaale või... Kuhu see läheb, Ivor?
See läbib puhastusjaama ja jõuab siis tagasi ookeani,
kus me ujume ja kust oma mereande saame.
Jaa, see on kohutav.
- Mõistate? - Jah, treener.
Olgu, lähme üles värske õhu kätte. Tulge. Kähku.
Vältige äkilisi liigutusi bussijuhi lähedal.
Treener Shelley, kas kommenteeriksite uut fotot AFC Richmondist,
mis just netti ilmus?
Mis fotot?
Ma vist tean, kuhu tiim kadus.
NENDE HOOAJA LOOTUSTELE TÕMMATI VESI PEALE.
Nojah, tundub loogiline.
Treenivad kanalisatsioonis, sest treener on nii sitt.
Oh sa poiss...
HETKEL LENDAB
See Kenneth meeldib mulle väga. Ta paistab asjadega kursis olevat. Eks?
Oo jaa. Nõustun.
See pooletoobine soovitas mul paluda maakeral osa mu koormast kanda.
Ta ei eksi.
Pole kohutav idee.
Oh sa poiss...
Mis on?
See väike tropp.
- Kes? - Vaata oma mobiili.
VÕLULAPS MATERDAB RICHMONDI
Näete, mida Nate meie kohta ütles?
Vaadake.
- Mis juhtus? - Mida?
- Näita. - Ei...
Ma parem ütlen midagi.
Hei, poisid.
Pidage meeles, et see on vaid kaka. Laske sel voolata.
- Jah. - Nagu kanalisatsioonis.
Bingo, el ringo.
- Nutikas. - Jah.
Hästi.
REBECCA EHK „DA BOSS“ TULE MU KABINETTI. KOHE.
- Hei, boss. - Kus sa päeval olid?
Viisin sellid eksprompt ekskursioonile.
Jah, kanalisatsiooni, Ted. Ma tean. Kõik teavad.
- Ja oled pahane, et ma sind ei kutsunud? - Ei, treener Lasso,
olen pahane, sest mulle kuuluvale tiimile ennustatakse sel hooajal viimast kohta
ja mu peatreener otsustas trenni asemel meie mängijad kuradi kanalisatsiooni viia.
Jaa, ma mõistan sind.
Kuulsid, mida Nathan ütles?
- Jah, proua. - Ja kas kavatsed sellele vastata?
Ei, proua.
Kõik naeravad meie üle, Ted.
Sinu, meie tiimi, minu üle.
Rupert naerab mu üle, Ted.
Ning ma anun sind. Palun võitle vastu.
Jah, Sarah.
- Kena uus juuksevärv. - Tänan.
- Oma lõbuks või lahkumineku tõttu? - Mõlemat.
Mõistan. Mida küsid?
Treener, mida sa arvad üksmeelsest ennustusest,
et Richmondi ootab hooaja lõpus taas relegatsioon?
Nii arvatakse, eks?
Meiega on ootused sama madalad kui lõgismao naba.
Aga saame 38 korda tõestada, et kõik eksivad. Eks?
Ja mu lootused on sama kõrged kui kaelkirjaku kübar.
Järgmine küsimus. Aga ärge minult küsige, miks kaelkirjak kübarat kannab.
Küsige kaelkirjakult.
- Treener. - Jah, Marcus.
Marcus Adebayo Independentist.
- Õnnitlen uue töökoha puhul. Mida küsid? - Tänan.
On sul midagi oma endise abitreeneri Nathan Shelley tänase jutu kohta öelda?
On küll.
Jah.
See oli ülinaljakas.
Ta pani meile ära. Eks? Kahtlemata.
Aga selline Vahva Nate ongi. Platsil ka.
Ta leiab tiimis pisima nõrkuse
ja tahab seda rünnata. Eks?
Ta on kuri koer. Ja tark.
West Hamil on temaga vedanud. Soovin talle parimat.
Ju olen veidi üllatunud, et ta enamat ei suutnud.
Eriti minuga. Ei ühtegi nalja selle kohta, et olen loll ameeriklane?
Ole nüüd, mees. Lihtne ju. Ma olen nii loll...
Te peaksite küsima: „Kui loll sa oled?“
- Gary. - Miks?
No see on klassikaline nali. Proovi. Ma olen nii loll...
- Lloyd. - Kui loll sa oled?
Olgu.
Olen nii loll, et esimest korda Yorkshire'i pudingust kuuldes
pidasin seda uhkeks koerakaka sünonüümiks.
Jah. Ma olen nii loll...
- Kui loll sa oled? - Kui loll sa oled?
Jaa, olgu...
Kui siin on jutuks naelad, ajan ma siiani valuuta ja kaaluühiku segi.
Ma pole suurepärane treener. Küllap mitte. Olen kolm aastat sel spordialal töötanud
ja muhelen ikka, kui kuulen „käega mängu“ veast.
LASID TEDIL OLLA TED!
Ja ta ei pilganud mu välimust? Seda vuntsi?
Ma näen välja nagu Ned Flanders, kes kannab Ned Flandersi kostüümi.
Mu hääl on kui puberteedieelsel dr Philil.
Jah. Ma olen läilam kui Kevin Costneri pesapalliväljak.
Sellega kaotasin teid.
Ei tabanud.
Jah. „Unistuste väli“? Ei?
Te vist pole tõepoolest pesapallirahvas, seega mõistagi sellest filme ei vaata.
MAANDUS KENASTI!
No äkki järgmine? Mul on paanikahoogudega
rohkem psühhootilisi olukordi kui „Twin Peaksis“.
Ma olen nii hull...
- Kui hull sa oled? - Kui hull sa oled?
Nii juba läheb!
MINU SÜDAMES ESIKOHAL
ÜLLAS LASSO
KES NÜÜD PIHKUR ON?
HUUMOR MÜÜB!
EMA: NÄGIME SIND TELKUS! SU ISA ON PAHANE, SEST SA VANDUSID.
AGA KÜLL TA SAAB SELLEST ÜLE.
Treener Shelley?
Mul on teile pakk.
Tänan.
See on hr Mannionilt.
VÕLULAPS
USALDA OMA KÕHUTUNNET, SIIS OLEME ALISTAMATUD
Kas avan selle su ees või ootan, kuni lahkud?
See on auto.
Sõin ära, onu Roy.
Jäätis enne õhtusööki?
Ju ma tegin teie arust midagi väga head
või teie tegite midagi väga halba.
Phoebs, tahame onu Royga sulle midagi öelda.
Olgu, mida?
- Me teeme pausi. - Lahku läksime.
Kumb siis?
- Noh... - Lahku läksime.
Aga ära muretse, sest arutasime asja onu Royga
ja sa saad mind ikka näha, millal iganes tahad.
Miks?
Sest arvasime, et tahad vahel minuga aega veeta.
Ei. Miks te lahku lähete?
See on hea küsimus.
Meil on liiga kiire.
Aga teil oli ka enne kiire.
Nüüd on meil rohkem kiire.
Mil moel?
Keeleyl on nüüd oma firma, mis nõuab temalt palju aega ja tähelepanu.
Ning meie kaotasime treeneri,
seega on nüüd minu vastutuseks taktikad, strateegiad ja säärane...
Roy, sa küll kardad selle pärast, aga küll saad...
Õigus jah.
Kas tahad sellest veel rääkida või...
Ei, mitte päriselt. See on loogiline tulemus.
Te olite vaid aasta koos.
Ja üksikud suhted elavad üle suure karjäärimuutuse, veel vähem kaks.
Pealegi läksid mu vanemad lahku, kui olin nelja-aastane,
seega üks minu tõekspidamisi on see, et miski ei kesta igavesti.
Aga ma olen rõõmus, et saame sõpradeks jääda.
Jah, mina olen ka.
Hakkame parem minema.
Kogu see jäätis juba karistab mu kõhtu.
Selge.
- Onu Roy? - Jah?
Kas sa teed kindlalt õigesti?
Ma ei tea.
Kas võin paha sõna öelda?
Lase käia.
Minu arust oled sa rumal.
Miski häirib sind?
Kas mõtled eal, miks siin oleme?
Londonis või Maa peal?
No mõlemas kohas, aga antud vestluse puhul Londonis.
Räägi edasi.
Ma tean, et hullumeelne oli siia tulla,
aga ma ei mõista enam, kas see, et me ikka siin oleme, on rohkem või vähem jabur.
Läheme õlut jooma, treener?
Ma ei saa. Tahan Henryga rääkida. Miks küsid?
Sest möödusime su korterist.
- Pagan. Olgu. Head õhtut, treener. - Head õhtut, treener.
Tere, isa.
Noh, härra Carmen Sandiego isiklikult.
Kuidas lend oli?
Hea oli. Ma vaatasin filmi „Vaimude väljaajaja“.
Oot, mis asja?
Nalja tegin.
Hea. Õnge läksin.
Hei, vaata.
Ma panin sinult saadud trofee otse keset Nelson Roadi staadioni.
- Kuidas meeldib? - Tore, aga miks Nate eemal on?
Noh, mäletad, ta pole enam tiimis. Eks?
Jah, aga sõbrad saate ju ikka olla?
Sul on õigus, semu. Näe...
Jah. Las ma parandan seda kohe.
Jah.
Sedasi.
Hei, mürakas, sa ju tead, et mulle ei meeldi sinust eemal olla?
Jah.
Ja et ma teeksin seda vaid tähtsa asja nimel,
millesse usun, eks?
- Jah. - Ja mõistad, miks ma ikka siin olen?
Muidugi. Et kogu asja võita.
Ära nüüd unusta, et võit pole tähtsaim.
Jah, isa, aga üritama ju peab?
Sul on täiesti õigus.
Üritama peame alati.
Tore. Nüüd on universum elus!
Mis see veel on?
Thanose Igavikukinnas. Jake'ilt sain.
Assa mait! See on lahe. Kes on Jake?
Emme sõber.
Näed? See helendab.
Tore.
Tõlkinud Silver Pärnpuu