Velkommen til London Heathrow.
Ikke la personlige gjenstander stå ubevoktet.
Dette er siste ombordstigning for flyvning 822 til Kansas City.
Siste ombordstigning for flyvning 822.
HA EN FIN FLYTUR! GLAD I DEG!
Passasjer Lasso, kom til billettskranken.
Passasjer Lasso, vennligst kom til billettskranken.
Vi må gå, kompis. Kom igjen.
Moren din sendte en melding til deg. Kom.
- Henry Lasso. Passasjer Henry Lasso. - Vi er her. Beklager det der.
Vi ble distrahert. Han prøvde å låse opp prinsesse Peach i Super Smash Bros.
Skjønner det godt.
Jeg holdt Sydney-passasjerene som gissel til jeg ble ferdig med Breath of the Wild.
Føles som en tvilsom ting å si her, men jeg setter pris på deg.
Hallo, Henry. Hyggelig å se deg igjen. Gleder du deg til å dra hjem?
Til alle lekene mine? Ja.
Til mitt lands politiske landskap? Ikke akkurat.
Jeg har en tendens til å duppe av mens CNN er på.
Greit, kamerat, la oss gjøre deg klar.
Det er masse filmer på iPaden, så du trenger ikke å se på naboens skjerm.
Jo færre filmer om klovner i kloakker, jo bedre.
Amen, Big Ben.
- Her. Pappa, jeg lagde noe til deg. - Hva er dette?
Hei. En liten Premier League-pokal? Flott! Gleder meg til å drikke champagne av den.
Jeg mener, bare til du vinner den virkelige pokalen.
Man vet aldri, ikke sant?
- Beklager, Mr. Lasso. Vi har dårlig tid. - Selvfølgelig. Ok.
Seks uker går fort når man har det moro.
Kan du gi moren din en stor klem fra meg og fortelle henne at jeg er glad i henne?
I mellomtiden skal du få en klem.
Greit.
- Ok. Jeg er glad i deg, kompis. - Jeg er glad i deg også, pappa.
Ja. Greit. Ok. Kom deg av gårde.
Kom.
Passasjerer på flyvning 2492 til JFK lufthavn kan nå gå om bord.
...til Amsterdam er forsinket, og går nå fra Gate 17.
Vi beklager det inntrufne.
- God morgen, Ted. - Hei, Doc.
- Hvordan føler du deg? - Ja, nei, jeg har det bra. Ja.
Hvordan gikk avleveringen?
For meg eller for ham? Det er nok to svært forskjellige svar.
Men jeg har det bra, tror jeg. Jeg vet ikke.
Jeg har dårlig samvittighet for at han må fly helt alene igjen, ikke sant?
Jeg skjønner det, men barn er tilpasningsdyktige.
En følelse av selvstendighet er bra på Henrys alder.
Det er sant. En gang ble jeg ikke hentet da jeg var på Henrys alder.
Jeg og vaktmesteren, Mr. Maher, vasket halve skolen
før pappa husket at han skulle hente meg.
Han ga Mr. Maher penger for å ha vært barnevakt.
Dagen etterpå ga Mr. Maher meg pengene som betaling for jobben jeg gjorde.
Jeg brukte pengene på en gave til ham, men jeg fikk aldri gitt ham den.
Han ble truffet av et tog.
- Jøss, jeg så ikke den komme. - Det gjorde ikke Mr. Maher heller.
Hvordan går det på jobben? Har du tro på den kommende sesongen?
Ja. Absolutt.
Vel, av og til lurer jeg på hvorfor jeg fortsatt er her.
Jeg vet hvorfor jeg kom, men jeg finner ikke ut hvorfor jeg ble værende.
- Du gir ikke opp, Ted. - Akkurat. Ja.
Men jeg er kanskje mer til besvær enn til nytte nå, ikke sant?
Vel, som mannen sa: "Tvil må overvinnes med handling."
- Den likte jeg. - Tenkte meg det.
- Vi har bare et par minutter igjen. - Ok.
Fortsatt greit at jeg stiller noen personlige spørsmål?
- Inntil videre, ja. Sett i gang. - Hei! Jøye meg, jeg elsker skyggeluen.
Jeg har sett deg i serien Leaky Diapers, ikke sant?
- Skal vi se. Dater du noen? - Pass.
Du pleier å si nei til det.
- Hvilket lag jobber du for? Hvilken sport? - Det kan jeg ikke si.
Hvor mange australiere er det på laget?
- Ni. - Rugby. For et spill.
Som om amerikansk fotball og sumobryting fikk et barn
med svære lår som er dekket av gjørme.
- Ok, Ted, jeg må legge på. - Ok. Snakkes senere, Doc.
- Adjø, Ted. - Ha det.
Endelig kom du.
Ikke ennå, nei.
Fy faen! Alle sammen tipper at vi ender på sisteplass denne sesongen.
Ganske irriterende.
Hver eneste avis, hver eneste fotballekspert,
hver eneste ensomme, middelaldrende taper som skriver sportsblogg i morens kjeller.
Rebecca, den stereotypien stemmer ikke lenger.
Tiåringen vår, Terry, begynte å skrive sportsblogg
på kjøkkenet vårt, som vi nå kaller hans hjemmekontor.
- Av skattemessige grunner. - Jeg beklager generaliseringen.
Hvor tror han at vi havner?
- Hei, dere. - Hei, Ted.
- God morgen, Ted. - Ingen hilsen som rimer. Er det noe galt?
God notis, Amos Otis. Henry dro tilbake til Kansas i morges.
- Takk. - Jepp. Kjørte ham nettopp til flyplassen.
Nå sitter han i et fly 10 000 fot over oss.
- De flyr høyere enn det. - Definitivt.
Jeg er her nede og sjekker mobilen hvert tiende minutt,
og ser at avstanden blir stadig større. Ja.
Men jeg mente ikke å tisse på tåneglene deres.
Hva er det som foregår?
Alle har visst tippet at Richmond vil havne på tjuende plass denne sesongen.
Bortsett fra Daily Mirror.
De skrev "tjuenisse". En søt, men knusende skrivefeil.
Ok. Vet dere hva? Jeg spår at de tar feil med spådommene.
En meksikansk spådomskonfrontasjon, eller i Mexico: en spådomskonfrontasjon.
Det verste er at de tipper at Rupert vil havne blant topp fire.
- Skal Rupert spille i år? - Hva? Nei.
- Så du mener West Ham? - Ja. Alle tror at han er bedre enn oss.
- De. Alle tror at de er bedre enn oss. - Ja, det var det jeg sa. De.
Så hva er planen? Hvordan skal vi slå ham?
- Dem. - Nettopp.
Huff da.
Dette kan være et godt tidspunkt å styrke stallen med litt mer ildkraft.
Det er en god idé, Leslie. La oss ha følehornene ute, eller hva? Ted?
Roy og trener Beard jobber med noen nye taktikker.
Og guttene våre har funnet tonen. Det vil gå helt greit denne sesongen.
Ted, "helt greit" er noe helt annet enn da du sa at vi skulle vinne hele jævla greia.
- Sa jeg virkelig det? - Ja. Der borte etter tapet mot Man City.
Rett før du sprutet en halv liter Pellegrino i ansiktet mitt.
- Akkurat. - Vent, hva skjedde?
Det er den mannen jeg vil at skal trene laget mitt denne sesongen.
- Han som er villig til å kjempe. Forstått? - Ja.
Fra nå av skal jeg sveve som en sommerfugl og stikke som en bie.
Men jeg dør ikke rett etter stikket. Jeg skal sveve og stikke hele sesongen.
Strålende. Unnskyld meg.
Jeg har et viktig lunsjmøte med Ms. Keeley Jones
for en etterlengtet jenteprat.
- Fortell henne at vi sa "howdy" og... - Yo.
Ok.
- Sa du "yo"? - Det bare glapp ut av meg.
- Jeg dømmer ikke. Jeg ville bare sjekke. - Ok.
TRO
Gir mening, ikke sant?
Hva? Enda en! Helt sist.
Helt sist? Hvem skrev det?
Alle sammen, for faen.
Glenn Hoddle, Graeme Souness, Jermaine Jenas...
- Kanskje de prøver å motivere oss. - Ja. Takk, Dani.
En kvinne på gaten sa jeg burde late som om jeg er skadet denne sesongen
for å slippe lidelsen.
- Sa du "drit og dra"? - Nei, hun var nonne.
En nonne?
De har visst Sky Sports i klosteret.
Hei, karer. Hei. Vi rykker ikke ned, for vi er sammen.
Og sammen har vi meg.
Statistisk sett vil de fleste nyopprykkede lag rykke rett ned igjen.
- Kom igjen, Jan Maas! - Jan Maas!
- Det er det som skjer... - Hold kjeft, Jan Maas.
Det er Premier League. Det er bare statistikk.
Jeg så den endelig.
Jeg likte den. Gene Hackman spilte bra.
Den fulle fyren. Greiene med laget.
- Jeg hadde ett spørsmål. - Hva da?
Hvorfor heter den Hoosiers, for faen?
Hva skjer, søtnos?
Hva er frekvensen, Roy Kenteth? Jobber dere med nye triksemanøvre?
Nei, bare en gammel klassiker. Sett i gang.
Dette er den beste formasjonen for oss denne sesongen. 4-4-2, som er...
Fire forsvarere, fire på midtbanen, to på topp. Jeg vet det.
- Gud, jeg er stolt av deg. - Henry og jeg spilte masse FIFA.
Det hjalp. Vi lærte hvem Maradona var,
og jeg måtte forklare hvorfor kokain er skadelig. Fortsett.
De køddene har spilt 4-4-2 helt siden de var små,
så de vil alltid vite hva de skal gjøre, og ikke minst hvor de skal være
hvert faens minutt av hver faens kamp mot hver faens motstander.
Huff. Hvem oppfant den? Russerne?
Ja.
Ok. Hvis du syns det er en god idé, så høres det flott ut.
- Vi gjør det. - Ok.
Jeg vet at jeg ikke har Nates taktiske superhjerne,
men jeg vet at det er viktigere å være solid enn fiks når man er underdog.
Ja, underdog. Ok. Jeg hører deg klart og tydelig.
Hvorfor hører man aldri om en "overdog"?
På tysk heter det "Überhund", men på engelsk sier vi "top dog".
Eller mer konkret, West Ham.
God morgen, trener Shelley.
NY EIER... NY MANAGER... KAN IKKE TAPE!!
JO VARMERE MASOVN, DESTO STERKERE JERN!
VIDUNDERUNGEN SKAL VINNE ALT!
- Der er han. Selveste vidunderungen. - Ut.
Jeg skjønner, men jeg tror ikke Ms. Welton vil ha så mye å si
om den urettferdige fordelen av å være en kvinnelig eier i idretten. Takk.
Faen ta deg, Joe Rogan.
Unnskyld.
Dette er min venn, min tidligere sjef,
min engel-mentor-guru, Rebecca.
Rebecca, dette er poetene og geniene som står bak KJPR.
- Hallo. - Hallo.
Bli med inn på kontoret mitt. Ok? Kom.
Gud, som et ordentlig kontor der ute. Folk taster og er usikre og alt mulig.
Det er helt kokos. Og jeg fant ut hvorfor jeg fikk stedet så billig.
Jeg elsker sladder om fast eiendom.
Få den.
Forrige leietakere måtte si opp kontrakten fordi sjefen stadig ble tatt
i å klype de ansatte i rumpa.
Den enes klå er den andres brød.
Det forklarer hvorfor kontoret mitt har morsomme ting som dette. Se her.
Huff. Men også ganske kult.
Hei, det går bra.
Hei!
Det går bra. Jeg er her. Hei.
Jeg er så opptatt at jeg må sette av tid til å sitte ved skrivebordet og gråte.
Og nå har jeg dobbeltbooket deg.
Kom hit!
- Vet du hvem andre som tippet oss sist? - Ikke si Adele.
Bjørnen Paddington.
- Sto på Twitter-kontoen hans. - Jeg så det.
På en skala fra én til fem marmeladesmørbrød fikk vi ingen.
Selv den søte lille bjørnen tror ikke på oss.
Noen andre skriver nok for ham.
- Vent, hva? - Ja.
Hva i helsike er det som foregår her?
De er mer distraherte enn katter som spiller laserspill.
- De hørte at ekspertene sa at vi suger. - Faen ta eksperter.
Du var ekspert.
Ja. Og vi snakket bare tøv og spiste marengs.
Jeg vet ikke med deg, men jeg syns det er litt innestengt her.
Som en av de dagene hvor man vil ha timen ute?
Hva faen snakker dere to om? Vi er ute.
- Will, kom hit. - Ja.
- Er Kenneth her i dag? - Ja, Kenneth bor her.
Han jobber mye, ikke sant?
Nei. Han bor bokstavelig talt på anlegget.
- Gjør han det? Siden når? - Helt siden sekten hans ble stoppet.
- Var Kenneth i en sekt? - Nei. Han var lederen av en.
Jøss. Ok. Kan du be ham om å hente lagbussen for meg?
- Ja. - Takk skal du ha.
Skal vi gjøre det?
Ok, karer. Denne delen av dagens trening er nå over.
Alle må hoppe om bord i bussen.
Vi skal på en treningsreise. Den siste på parkeringsplassen må spise et lite insekt!
Løp, alle sammen, bortsett fra Roy!
- Løp, løp! - Kom igjen!
Jeg føler meg mye bedre.
Er det ikke herlig å gråte? Det er som en orgasme for sjelen.
De tre siste årene jeg var gift med Rupert, gråt jeg ikke en eneste gang.
Selv ikke av julereklamen til John Lewis.
- Jeg er lei meg for blusen din. - Hva mener du? Man kan knapt se det.
Det suger at alle tipper at Richmond ender på sisteplass.
Skitne kukker. Du er vel ikke bekymret for det?
Nei, ikke egentlig.
Litt bekymret for at Ted ikke er bekymret nok.
- Ja, men du må la Ted være Ted, ikke sant? - Ja, jeg må vel det.
Det plager meg mer at Rupert sikkert er veldig lykkelig nå.
Han sitter fast i hodet ditt nå for tiden.
Nei!
Jeg mener, ja. Men han sitter ikke fast på samme måte som tidligere.
På den tiden ville jeg tilintetgjøre alt Rupert elsket, eide og begjærte.
Som Left Eye fra TLC da hun brente alle joggeskoene til typen på badet,
- og endte opp med å brenne ned hele huset. - Snakk om å være gangster.
Det var riktignok meg på den tiden.
Men nå har jeg ikke et behov for å tilintetgjøre Ruperts liv.
Nå vil jeg bare slå ham.
Vinne.
- Det er å vokse. - Ja.
Men du må la Rupert være Rupert også.
- Hva? - Ms. Jones, vi har et problem.
Barbara, kom igjen. Jeg heter Keeley. Og du må møte min kjære venn Rebecca.
Hun eier AFC Richmond.
- Rebecca. Veldig hyggelig å møte deg. - Hallo, Barbara.
Ms. Jones.
Jeg la merke til en ukentlig firmautgift for blomster.
Vil du bruke 200 pund hver uke på blomster?
Ja.
- Hvorfor det? - Så kontoret er hyggelig og lukter godt.
Blomster er til to ting. Døde folk og døde ekteskap.
- Så hyggelig å møte deg. - Hyggelig å møte deg.
Hun virker morsom.
Hun er min CFO. Selskapet som finansierte meg, plasserte henne her.
Hun er min CFO, men noen ganger er min CFO...
Chief Financial Officer.
Oi, det visste jeg ikke.
Jeg har sagt "corporate flying object" fordi det får meg til å le.
- Hvorfor googlet du det ikke? - Jeg stoler på universet.
Jeg må komme meg av gårde.
Middag i kveld?
- Jeg kan ikke. - Nei, jeg spiser kjøtt igjen.
Det var ikke derfor, men takk og pris.
Nei, Roy og jeg skal endelig ha "samtalen" med Phoebe.
- Hvis jeg avlyser igjen, dreper han meg. - Ok. Ring meg senere.
Og takk for rådet.
- Takk for barmen din. - Når som helst.
Du. Kom hit.
Kom og stå på denne streken. Her borte. Ja.
Dette er en veldig viktig strek.
Alle sammen, dette er tomsinglinjen.
Her skal tomsinger stå.
Bli.
Du, inn for tomsingen. Ikke end opp sammen med ham.
- Trener Shelley? - Ja. Ja?
- Mr. Mannion vil snakke med deg. - Ok. Tusen takk.
Nå?
Disco.
Ja.
Ta over. Fem minutter til, så løping til de kollapser.
- Ok. - Greit...
Jøye meg.
Ok. At jeg heter Disco, betyr ikke at vi skal feste, greit?
Der er han. Selveste vidunderungen.
Hallo. Hvordan var reisen?
Vidunderlig. Jeg var på Saint Barts med mine kjære venner, familien Sackler.
Lovpålagt å holde oss 80 km unna kysten, men for en vakker båt.
Høres vidunderlig ut.
Det som er vidunderlig, er disse herlige tabelltipsene. Ja.
Er de ikke nydelige? Spesielt stakkars, gamle Richmond.
Kan du tro at de tippes å havne på 20. plass?
Vel, ja, for det finnes ikke en 21. plass.
Den var veldig god.
Håper du har noen flere sånne til dagens pressekonferanse.
Jeg kan ha det.
De visste ikke hva de hadde da de ga slipp på deg.
Nathan Shelley, du er helt rå.
- Takk, Mr. Mannion. - Vær så snill, Nathan. Kall meg Rupert.
Mr. Mannion, bilen blir fjernet fra parkeringsplassen nå.
- Bra. - Vaktene tror at en av de nye renholderne
må ha parkert der ved et uhell.
Ja.
Og uhell har følger.
Jeg vil bare ta en titt.
Ja, det er min bil.
- Unnskyld. - Er den det?
Nei. Vel, ja.
Det var den jeg kjørte hit i, men er noe egentlig vårt?
- Jeg kan flytte den. - Nei, det går bra.
Beklager, Nathan.
Ms. Kakes, fortell vaktene at vi har funnet
bilens eier, og at alt er i orden.
Ja, Mr. Mannion.
- Nathan? - Ja?
Jeg vet du vil gjøre meg stolt. Jeg tror på deg.
Takk, Mr. Rupert. Bare Rupert.
Rupert, enkelt og greit. Rupert.
- Takk, Ken. - Ha en fin dag.
- Takk. - Ta vare på deg selv.
- Takk, K-Rock. - Ja.
Ken, takk for at du hjalp oss på kort varsel.
Ikke noe problem. Du hadde flaks.
Ted, det er generelt lurt å aldri be en hippie om å jobbe på fridagen.
- Ok, det er forstått. - Greit.
Jeg røyker paddegift mens jeg venter, så hele dagen ikke blir bortkastet.
Ok. Ja.
Kan han kjøre oss tilbake?
- Etter paddegiften? - Ja.
Det går bra etter 20 minutter.
Han vil være forandret for alltid, men han kan kjøre.
Ok, bra.
Karer, følg meg.
Der er han.
- Hyggelig å se deg igjen, trener Lasso. - I like måte, Ivor. Greit.
Kom, karer. Vi er fremme.
- Er dette stedet? - Ja.
Greit.
Ok. Kom igjen, karer. Ned med dere.
- Nei. - Hva?
- Vi skal ned dit. - Hva snakker han om?
Ja. Sett i gang.
Ja. Nei, det går bra.
VEIVEDLIKEHOLD
Del, se på den dritten.
- Din tur. - Greit.
- Er det Roy Kent? - Jeg vet ikke.
Roy Kent, er det deg?
Faen ta deg!
- Utvilsomt ham. - Ja, det er ham.
- Legg det ut på Twitter. - Ja.
Jeg ville gå gjennom listen over spillere til salgs.
Noen gode alternativer her.
Hvorfor er du kledd som tødler?
Keeley-tårer.
Denne har vært på renseriet seks ganger.
Tenk at hun har noe slikt på øynene.
Greit. Kom hit.
PRESSEKONFERANSE MED NATHAN SHELLEY
Sikker på at du vil se på?
Nei, jeg vil ikke, men det er en del av jobben.
Må være forberedt hvis Rupert sier noe spydig om meg eller laget.
Hvor er de, forresten? Skulle de ikke ha trent nå?
Kom ned, karer. Sånn, ja. Greit.
Greyhounds, se på Londons majestetiske kloakksystem.
- Motbydelig. - Jeg tenkte det samme til å begynne med.
Men i sommer dro Henry og jeg på en omvisning med Ivor.
- Hvorfor tok du med barnet ditt på det? - Det var hans forslag.
På flyturen hit satt han ved siden av en fyr som så på skrekkfilmen It,
og Henry så også på den ved et uhell.
Da han hørte om omvisningen, ville han konfrontere frykten sin.
Faen meg smart.
Ja, det er bra.
Lite er skumlere enn en nifs klovn.
Mine damer og herrer fra pressen, velkommen.
Herlig å se dere, og takk
for at dere tippet at vår ydmyke fotballklubb skal gjøre det så bra i år.
Dust.
Ivor, kan du fortelle disse flotte fyrene om denne avføringsfabrikken?
Det var i 1859 at ingeniøren Joseph Bazalgette og hans team
bygget tunneler og et kloakknett som strekker seg over 190 mil.
Kloakknettet var med på å få slutt på et gigantisk kolerautbrudd
etter at ubehandlet menneskelig avføring endte opp i Themsen.
Vet noen hva epidemien ble kalt?
Great Stink i 1858.
Det stemmer.
Kom igjen, Ivor. Fortsett.
Personen dere er her for å se,
selveste vidunderungen, vår nye manager:
Nathan Shelley.
Takk. Veldig fint å være her. Jeg tror jeg sa "vidunderbarn".
Det har ikke noe å si.
Har dere noen spørsmål?
Ja, du. Takk.
- Hvordan kommer du overens med karene? - Veldig bra.
Begynner å bli kjent med dem. Begynner å få vite alt om dem.
Begynner å like dem.
Begynner å håpe...
Unnskyld meg et øyeblikk.
Hva er det han gjør?
Unnskyld, jeg måtte knytte skolissen.
Neste spørsmål, takk. Ja?
Trener Shelley, du er nå manager for et sterkt Premier League-lag,
men for to år siden vasket du undertøyet til et annet lag som materialforvalter.
Dette må vel være litt overveldende for deg, eller hva?
Ikke for meg, nei. Jeg fortjente denne jobben.
Men jeg blir overveldet av forvirring
når en som ser så intelligent ut, stiller et så dumt spørsmål.
Mjau.
Noen andre?
- Ja, jeg har et spørsmål. - Sett i gang, Isaac.
Hva faen gjør vi her?
Ja. Jeg mener...
Stille!
Takk, trener. Godt spørsmål, Isaac.
Og direkte. Et personlighetstrekk generasjonen deres har omfavnet,
og jeg har vent meg til det, så jeg setter pris på det.
Vel, karer, se dere rundt. Hva er vi omgitt av her nede?
- Trener. - Ja, Jamie.
- Vi er omgitt av bæsj. - Det stemmer.
Men spør du meg, er vi omgitt av masse bæsj der oppe også.
Mine herrer, akkurat nå er hjernene deres omtrent som London i 1857:
Tette på grunn av andre folks avføring.
Dere må lage et kloakksystem inni dere
og koble dere til hverandres tunneler for å hjelpe hverandre med flyten.
Hvis du sliter med selvtilliten, kan du låne litt av Jamie.
Ja? Hvis du er nedfor, kan du få litt Dani i livet ditt.
Eller du kan lære av Richards store kunnskap om dyre viner.
Fine viner, trener. Greia er at en fantastisk vin
ikke trenger å være en dyr vin. Skjønner dere?
Greit. Ser dere? Det er visdom.
Merci beaucoup.
Ja. Neste spørsmål.
Trener Shelley, angående det tidligere laget ditt, AFC Richmond:
Vet du hvorfor alle forventer at de skal havne på 20. plass?
Sikkert fordi det ikke finnes en 21. plass.
Au.
Vi må bare huske på å være koblet til hverandre
og la alt vi ikke trenger, flyte av gårde til
Tyskland eller... Hvor skal det, Ivor?
Gjennom et renseanlegg og ut i havet, hvor vi svømmer og får sjømaten vår fra.
Det er fryktelig.
- Skjønner dere det? - Ja, trener.
Ok, vi går opp og får oss frisk luft. Kom igjen. Skynd dere.
Ingen brå bevegelser i nærheten av bussjåføren.
Trener Shelley, har du lyst til å kommentere det nye bildet av Richmond
- som dukket opp på nettet? - Hvilket bilde?
Jeg tror jeg vet hvor laget dro.
HÅPET FOR SESONGEN HAVNET I KLOAKKEN.
Det gir mening. De må nok trene i kloakken fordi treneren er så bedriten.
Jøye meg.
Jeg liker Kenneth. Virker som om han vet hva som foregår.
Ja, jeg er enig.
Skrullingen sa at jeg burde be jorden om hjelp med å bære litt av børen min.
- Det er ikke feil. - Ikke en dårlig idé.
Huff da.
Hva?
Den lille kødden.
- Hvem? - Bare sjekk mobilen.
VIDUNDERUNGEN LATTERLIGGJØR RICHMOND
Så dere hva Nate sa om oss?
Se på dette.
- Hva har skjedd? - Hva?
- Få se. - Nei.
Jeg får si noe.
Hei, karer. Karer.
Husk, det er bare bæsj. La det flyte av gårde.
- Ja. - Akkurat som i kloakken.
Bingo, el ringo.
- Lurt. - Ja.
Greit.
KOM TIL KONTORET MITT. NÅ.
- Hei, sjef. - Hvor var du i ettermiddag?
Jeg tok med karene på en spontan ekskursjon.
Ja. Til en kloakk, Ted. Jeg vet det. Alle vet det.
- Er du sint fordi jeg ikke inviterte deg? - Nei, trener Lasso.
Jeg er sint fordi laget jeg eier, spås å havne sist denne sesongen.
Og manageren droppet treningen og tok med spillerne ned i en jævla kloakk.
- Ja, jeg ser poenget ditt. - Hørte du hva Nathan sa om deg?
- Ja. - Og tenker du å gjøre noe med det?
Nei.
Alle ler av oss, Ted.
Av deg, av laget vårt, av meg.
Rupert ler av meg, Ted.
Og jeg bønnfaller deg. Vær så snill, slå tilbake.
Ja, Sarah.
- Jeg liker den nye hårfargen. - Takk.
- For moro skyld eller et brudd? - Begge deler.
Skjønner. Hva lurer du på?
Hva syns du om at alle er enige om at Richmond kommer til å rykke ned igjen?
Ja, det er sant. Forventningene er like lave som navlen til en klapperslange.
Men vi har 38 sjanser til å motbevise dem.
Og håpet mitt er like høyt som en sjiraffs flosshatt.
Neste spørsmål. Er det "hvorfor har en sjiraff flosshatt?" så ikke spør meg.
Spør en sjiraff.
- Trener? - Ja, Marcus.
Marcus Adebayo, The Independent.
Gratulerer med jobben.
- Takk. - Hva lurer du på?
Har du et svar på kommentarene til din tidligere assistenttrener Nathan Shelley?
Ja, det har jeg.
Ja. Jeg syntes det var kjempemorsomt.
Han traff godt. Ingen tvil om det.
Men sånn er den store Nate. Han er sånn på banen også.
Han finner et lags minste lille svakhet, og så vil han bare angripe den.
Han er en uregjerlig hund. Og smart.
West Ham er heldige som har ham. Jeg ønsker ham lykke til.
Jeg er litt overrasket over at det var alt han fant på.
Spesielt om meg. Ikke én spøk om at jeg er en dum amerikaner?
Kom igjen. Det er så lett. Jeg er så dum...
Dere skal si: "Hvor dum er du?"
- Gary. - Hvorfor?
Det er sånn spøken er bygget opp. Bare prøv. Jeg er så dum...
- Lloyd. - Hvor dum er du?
Ok. Jeg er så dum at da jeg hørte om yorkshirepudding,
trodde jeg det var et elegant ord for hundebæsj.
Ja. Jeg er så dum...
- Hvor dum er du? - Hvor dum er du?
Ja, greit nok.
Når jeg sender en melding om penger, staver jeg fortsatt "pund" L-B-S.
Jeg er ikke en stor trener. Sannsynligvis ikke.
Jeg har drevet med dette i tre år,
og jeg ler fortsatt hver gang noen snakker om håndbruk.
DU LOT TED VÆRE TED!
Og ingenting om utseendet mitt? Om barten?
Jeg ser ut som Ned Flanders som kler seg ut som Ned Flanders.
Jeg låter som Dr. Phil før han kom i puberteten.
Jeg er mer corny enn Kevin Costners ytterfelt.
Der mistet jeg dere. Ja.
Slo og bommet.
Ja. Fortidens helter? Nei?
Dere liker ikke baseball her, så hvorfor skulle dere like filmer om det?
LANDET TRYGT!
Hva med denne? Angående panikkanfallene mine:
Jeg har hatt flere psykotiske episoder enn Twin Peaks.
Jeg er så gal...
- Hvor gal er du? - Hvor gal er du?
Sånn, ja.
FØRSTEPLASS I HJERTET MITT
TED KLASS-O
HVEM ER KØDDEN NÅ?
SPØKER ER GULL VERDT!
SÅ DEG PÅ TV! FAREN DIN ER OPPRØRT OVER AT DU BANNET.
MEN DET GÅR NOK OVER.
Trener Shelley?
Jeg har en pakke til deg.
Takk.
Den er fra Mr. Mannion.
VIDUNDERUNGE
STOL PÅ MAGEFØLELSEN, SÅ BLIR VI USLÅELIGE
Jeg vet ikke om jeg skal vente til du går.
Det er en bil.
Jeg er ferdig, onkel Roy.
Iskrem før middag?
Enten syns dere jeg gjorde noe veldig bra, eller så har dere gjort noe veldig ille.
Phoebs. Din onkel Roy og jeg har noe vi må fortelle deg.
Ok, hva da?
- Vi skal ta en pause. - Vi slo opp.
Hva stemmer?
- Vel... - Vi slo opp.
Men slapp av. Onkel Roy og jeg snakket sammen,
og vi kan fortsatt møte hverandre når enn du vil.
Hvorfor det?
Vi trodde du hadde lyst til å henge med meg av og til.
Nei. Hvorfor slår dere opp?
Det er et godt spørsmål.
Vi er for opptatt.
Men dere var begge opptatt før.
Vi er mer opptatt nå.
Hvordan da?
Keeley har sitt eget selskap nå. Det krever mye tid og fokus.
Og en av trenerne våre sluttet,
så nå må jeg ta meg av taktikk og strategi og dri...
Roy, jeg vet det skremmer deg, men det kommer til...
Greit.
Vil du snakke litt mer om det, eller...
Nei, ikke egentlig. Det gir mening.
Dere var jo bare sammen i et år.
Få forhold overlever en stor karriereendring, for ikke å nevne to.
Mamma og pappa skilte seg da jeg var fire,
så min grunnleggende tro er at ingenting varer evig.
Men jeg er glad for at vi kan være venner.
Ja, jeg også.
Vi burde nok dra. Magen min klager over all iskremen alt.
Greit.
- Onkel Roy? - Ja?
Er du sikker på at du gjør det rette?
Jeg vet ikke.
Kan jeg si et stygt ord?
Sett i gang.
Du oppfører deg som en idiot.
Noe du tenker på, trener?
- Lurer du på hvorfor vi er her, trener? - I London, eller på jorden?
Begge deler, men la oss si London for denne samtalen.
Fortsett.
Det var sprøtt at vi i det hele tatt dro hit,
men jeg vet ikke om det er mer eller mindre galskap at vi fortsatt er her.
Skal vi ta en øl, trener?
Nei, jeg vil snakke med Henry. Hvordan det?
Vi gikk forbi leiligheten din.
- Fillern. Ok. God kveld, trener. - God kveld, trener.
- Hei, pappa. - Selveste Mr. Carmen Sandiego.
Hvordan var flyturen?
Den var fin. Jeg så en film som het Eksorsisten.
- Vent, du gjorde hva? - Jeg tuller.
Den var god. Du lurte meg. Hei, se på dette.
Jeg plasserte pokalen midt på Nelson Road Stadium.
- Hva sier du til det? - Flott, men hvorfor er Nate for seg selv?
Du husker vel at han ikke er en del av laget lenger?
Men dere kan vel fortsatt være venner?
Du har rett, kompis. Jeg skal gjøre noe med det med en gang.
Ja.
Sånn.
Du vet at jeg ikke liker å være borte fra deg, ikke sant?
Ja.
Og at jeg bare gjør det for noe viktig. Noe jeg tror på.
Ja.
- Skjønner du hvorfor jeg fortsatt er her? - Selvfølgelig. For å vinne hele greia.
Ikke glem at å vinne ikke betyr alt.
Men du må prøve, ikke sant?
Du har helt rett.
Vi må alltid prøve.
Bra. Nå er universet i live!
Hva er det?
Thanos' Infinity-hanske. Jake ga meg den.
Jøss. Den er kul. Hvem er Jake?
Mammas venn.
Se, den lyser.
Flott.
Tekst: Espen Stokka