Вітаємо в аеропорту Гітроу.
Будь ласка, не залишайте свої речі без нагляду.
Закінчується посадка на рейс 822 до Канзас-Сіті.
Закінчується посадка на рейс 822.
МІШЕЛЬ ЛАССО ЩАСЛИВОГО ПОЛЬОТУ! ЛЮБЛЮ ТЕБЕ!
Викликаю пасажира Лассо.
Пройдіть до стійки реєстрації.
Викликаю пасажира Лассо. Пройдіть до стійки реєстрації.
Ходімо, синку. Нам пора.
Мама прислала тобі смс.
Ходімо.
- Генрі Лассо. Пасажир Генрі Лассо. - Ми тут.
Вибачте нас.
Ми забули про час.
Малий намагався відкрити Принцесу Персик у «Super Smash Bros».
Цілком розумію.
Якось пасажири рейсу на Сідней були у мене в заручниках,
поки я не закінчила «Breath of the Wild».
Страшнувато чути це від вас,
але дякую за розуміння.
Вітаю, Генрі. Рада тебе бачити. Ти хочеш повернутися додому?
До своїх іграшок? Так.
У політичну атмосферу своєї країни? Не дуже.
Я часто засинаю під CNN.
Ну що ж, хлопче. Перевіримо, що в тебе є.
iPad, де завантажено багато фільмів,
щоб ти не дивився в екран сусіда.
Що менше фільмів про клоунів з каналізації, то краще.
Точно.
О, слухай.
- Тату, я щось тобі зробив. - Що там у тебе?
Гей.
Маленький кубок прем'єр-ліги? Чудово.
Мені вже кортить випити шампанського з цієї крихітки.
Це поки ти не здобудеш справжній.
Хтозна, може, й здобуду.
Вибачте, містере Лассо, часу немає.
Так, авжеж.
Шість тижнів швидко минають, коли тобі весело, правда?
Зроби мені послугу. Вдома
обійми маму від мене і скажи, що я її люблю. Добре?
А зараз обійми мене. Іди сюди.
Отак.
Добре. Люблю тебе, синку.
Я тебе теж, тату.
Так. Ну добре. Іди.
Ходімо.
Пасажири рейсу 2492 до Нью-Йорка, аеропорт Кеннеді, пройдіть на посадку.
до Амстердама після затримки відправляється біля 17-го виходу.
Вибачте за незручності.
- Доброго ранку, Теде. - Вітаю, док.
- Як почуваєтеся? - Усе гаразд.
Як пройшло прощання?
Для мене чи для нього?
Бо, думаю, відповіді будуть різні.
Але зі мною все гаразд, здається. Не знаю.
Я просто почуваюся винним через те,
що малий знову летить сам, розумієте?
Розумію, Теде. Але діти стійкі.
І для Генрі добре бути самостійним у його віці.
Так, знаю. Це правда.
Пам'ятаю, як мене забули у школі, коли я був у віці Генрі.
Я допомагав прибиральникові, містеру Махеру,
поки тато не згадав, що треба мене забрати.
Він заплатив містеру Махеру за те, що глядів мене.
Назавтра я прийшов до школи,
а містер Махер віддав мені ті гроші як оплату за мою роботу.
Я взяв гроші й купив йому подарунок,
але не зміг йому віддати,
бо його збив поїзд.
Ого. Я цього не очікувала.
Ну, містер Махер теж.
Як справи на роботі?
Настроєні оптимістично на наступний сезон?
Так. Авжеж.
Хоча я іноді не розумію, що я й досі тут роблю.
Тобто я знаю, чому приїхав,
але не розумію, чому лишаюся тут так довго.
- Ви ніколи не здаєтеся, Теде. - Так. Авжеж.
Але, мабуть, тепер я
більше заважаю, ніж допомагаю, знаєте?
Як сказав один філософ: «Сумніви можна усунути лише діями».
- Мені подобається. - Я так і думала.
- У нас ще є трохи часу. - Добре.
Ви все ще не проти, щоб я ставив вам особисті питання?
Поки що не проти. Питайте.
Привіт!
Ого, яка кепка!
Я тебе бачив у шоу «Мокрі підгузки», так?
- Ви з кимось зустрічаєтеся? - Пас.
На це ви зазвичай відповідаєте «ні».
- У якій ви команді? - Не скажу.
- А в якому спорті? - Не скажу.
Угу. Скільки у вас австралійців?
- Дев'ять. - Регбі. Яка гра!
МАЙДАНЧИК ЕРЛА ҐРЕЙГАУНДА ФК «РИЧМОНД»
Це ніби американський футбол і боротьба сумо народили
м'язисте дитя, обліплене багнюкою.
Теде, мушу закінчувати.
Добре. Поговоримо пізніше.
- Бувайте, Теде. - Гаразд.
Ти нарешті закінчила.
Поки що ні.
ТЕД ЛАССО
Чорт забирай!
Усі пророкують нам у цьому сезоні останнє місце.
Це дуже прикро, так?
Кожна газета, кожен телекоментатор,
кожен блогер-невдаха середнього віку, що живе в маминому підвалі.
Знаєте, Ребекко, цей стереотип уже неправдивий.
Наприклад, наш десятилітній Террі почав писати спортивний блог
у нашій кухні, яку ми тепер називаємо його кабінетом.
Для оподаткування.
Що ж, вибач за узагальнення.
Яке місце нам пророкує твій син?
- Усім привіт. - Привіт, Теде.
Доброго ранку, Теде.
І ніякого римованого вітання? Щось не так?
Точно-остаточно.
Так. Уранці Генрі полетів у Канзас.
- Дякую. - Так.
Я щойно відвіз його в аеропорт.
Зараз він летить на висоті трьох км.
- Думаю, він летить вище. - Авжеж.
А я тут, на Землі, перевіряю телефон кожні десять хвилин,
дивлюся, як його літак усе віддаляється. Так.
Але я прийшов сюди не для того, щоб вас засмучувати.
Які новини? Розкажіть.
Очевидно, абсолютно всі вважають, що «Ричмонд»
закінчить сезон на 20-му місці.
Крім «Дейлі Міррор»,
які обіцяють нам «20-елфте».
Смішна, але неприємна описка.
Знаєте що?
Я прогнозую, що їхні прогнози не справдяться.
Тож у нас мексиканське протистояння з прогнозами.
Чи, як кажуть у Мексиці, сутичка прогнозів.
Найгірше те,
що Руперту обіцяють місце в першій четвірці.
Руперт цього року гратиме?
Що? Ні.
А, ви про «Вест-Гем»?
Саме так. Усі вважають його кращим за нас.
Їх. Усі вважають їх кращими за нас.
Саме так я й сказала. Їх.
То який план? Як його перемогти?
- Їх. - Точно.
Ой-ой.
Знаєте, зараз саме час
оновити наш склад. Додати в команду вогню.
Чудова ідея, Леслі.
Спитаймо, що думають інші. Теде?
Я чув, Рой і тренер Берд
працюють над новими тактиками.
І, знаєте, наші хлопці добре себе зарекомендували.
Думаю, вони впораються.
Теде, може, вони і впораються,
але ти обіцяв виграти довбану лігу.
Невже я це сказав?
Сказав. Коли ми програли «Ман-Сіті».
Перед тим як вилити на мене пів літра мінералки.
- Точно. - Стривайте, що?
Саме такий Тед Лассо мені потрібен у цьому сезоні.
Готовий до битви.
- Ясно? - Так, мем.
Дивіться, віднині
я пурхатиму як метелик і жалитиму як бджола.
Але не помру одразу після використання жала.
Я пурхатиму й жалитиму весь сезон.
Чудово. А тепер вибачте,
у мене дуже важливий обід з міс Кілі Джонс
і потрібна мені дівоча розмова.
Передавайте їй привіт і...
Йо.
Гаразд.
- Ти сказав «йо»? - Так, знаю. Вирвалося.
Я не осуджую. Прикольно.
- Я правильно почув? - Так.
ВІР
Це логічно, так? Типу...
Що? І ці теж? Останнє місце.
Останнє місце? Хто це написав?
Усі так пишуть, брате.
Ґленн Годдл, Ґрем Сунес, Джермейн Дженас...
Може, вони хочуть нас мотивувати.
Так. Дякую, Дані.
До мене на вулиці звернулася жінка,
порадила вдати, що я травмований,
щоб уберегтися від розчарування.
Ти послав її нафіг?
Ні, то була черниця.
Черниця?
Мабуть, у монастирі дивляться Sky Sports.
Агов, хлопці.
Нас не понизять, бо ми разом.
А ще з вами я.
За статистикою,
більшість підвищених команд через рік понижують.
- Та ну, Ян Маас! - Ян Маас!
- Так буває у пре... - Замовкни, Ян Маас.
Це прем'єр-ліга. Це лише статистика.
Я нарешті подивився.
Мені сподобалося.
Джин Гекмен - молодець.
П'яниця.
Події в команді.
Але я маю питання.
Яке саме?
Чому фільм називається «Hoosiers»?
Як справи, дорогенький?
Яка в нас частота, Рой Кентет?
Що робите? Працюєте над новими прийомами?
Ні, лише стара класика. Тобі слово, тренере.
У цьому сезоні найкраще грати так.
Це 4-4-2, тобто...
Чотири захисники, чотири півзахисники і два нападники.
Так, я зрозумів.
Я тобою пишаюся.
Ми з Генрі багато грали у FIFA, поки він був тут.
Дуже корисно. Обидва дізналися, хто такий Марадона,
і мені довелося пояснювати синові, чому не можна вживати кокаїн.
Продовжуй.
Так. Ці засранці змалку грали 4-4-2,
тож вони чітко знають, що повинні робити,
і головне, де повинні бути
щохвилини кожного матчу
проти будь-якого грьобаного суперника.
Ох. А хто це придумав, росіяни?
Так.
Ясно.
Якщо ви думаєте, що це добра ідея, то я згоден.
- Зробімо так. - Гаразд.
Так, у мене немає тактичного супермозку Нейта,
але я знаю, що важливіше бути надійним, ніж розумним,
коли ти аутсайдер.
Так, аутсайдер. Я тебе зрозумів. Цілком. Так.
Тренере, а чому не «інсайдер»?
Інсайдери бувають у торгівлі, а це називається «фаворит».
Або, точніше, «Вест-Гем».
ВЕСТ-ГЕМ ЮНАЙТЕД
Доброго ранку, тренере Шеллі.
НОВИЙ ВЛАСНИК... НОВИЙ ТРЕНЕР ПЕРЕМОГА!
ЩО ГАРЯЧІША ПІЧ, ТО МІЦНІШЕ ЗАЛІЗО!
ВОДЕРКІД УСІХ ЗДОЛАЄ!
Ось і він. Сам Водеркід.
Забирайтеся.
КЕЙ-ДЖЕЙ ПІАР
Розумію.
Але не думаю, що міс Велтон може щось сказати
про нечесні переваги для власниць спортивних команд.
Дякую.
Пішов ти, Джо Роґан.
Вибачте нам.
Це моя подруга й колишня начальниця,
мій янгол-ментор-гуру, Ребекка.
Ребекко, це геніальні будівничі «Кей-Джей піар».
- Вітаю. - Вітаю.
Ходімо в мій кабінет.
Заходь. Так.
Боже, там у тебе справжній офіс.
Люди працюють на комп'ютерах, їм ніяково.
Це ж дурість, правда?
І я зрозуміла, чому отримала цей офіс зі знижкою.
Люблю ріелторські плітки.
А, так.
Колишні орендарі
розірвали угоду, бо їхнього начальника кілька разів
упіймали на тому, що він щипав підлеглих за дупи.
Ну що ж. Він втратив, ти здобула.
Це пояснює, чому в моєму кабінеті є цікаві налаштування.
Дивися.
Фу. Але й круто теж.
Усе гаразд.
Гей!
Гей усе гаразд. Я тут. Гей.
Я така зайнята, що доводиться виділяти час на те,
щоб посидіти за столом і поплакати.
І на той самий час я запланувала тебе.
Іди сюди!
Знаєш, хто ще ставить нас останніми?
Не кажи, що Адель.
Ведмедик Паддінгтон.
- Це було в його твіттері. - Так, я бачив.
За шкалою від одного до п'яти бутербродів з повидлом
ми не отримали жодного.
Навіть цей милий ведмедик не вірить у нас.
Думаю, за нього пише хтось інший.
- Стривай, що? - Так.
Що, в біса, там діється?
Вони розгублені, як коти, що стрибають за червоною цяткою.
Вони чули думку коментаторів, що ми - відстій.
До біса коментаторів.
Ти був коментатором.
Так. І ми верзли дурниці і їли безе.
Тренере, тобі не здається,
що тут нічим дихати?
І хочеться провести заняття надворі?
Ви про що, трясця? Ми вже надворі.
- Гей, Вілле. - Що?
- Іди сюди. - Так.
Кеннет сьогодні на місці?
Так. Кеннет тут живе.
А він справді багато працює.
Ні. Він буквально живе в комплексі.
- Та ну? Відколи? - Він...
Відколи його секту розпустили.
Кеннет був у секті?
Ні. Він очолював секту.
Ого. Ясно.
Попроси його підігнати наш автобус.
- Так. - Дуже дякую.
Ходімо.
Слухайте, хлопці.
Цю частину тренування завершено.
А тепер усі сідайте в автобус.
У нас тренування на виїзді,
хто останній сяде в автобус, з'їсть жука!
Біжать усі, крім Роя. Вперед!
- Біжіть! - Вперед!
Мені значно краще.
Плач - найкраще заняття. Це як оргазм для душі.
В останні три роки шлюбу з Рупертом
ніщо не змушувало мене плакати.
Навіть різдвяна реклама John Lewis.
І вибач за плями на блузці.
Про що ти? Вони ледь помітні.
І який жах, що всі пророкують «Ричмонду» останнє місце.
От смердючі козли.
Це ж не дуже тебе турбує?
Не дуже.
Але мене турбує, що Теда це не турбує.
Хай Тед буде Тедом.
Так, мабуть.
Мене турбує те, що Руперт, мабуть, зараз дуже радіє.
Цими днями ти не можеш викинути його з голови.
Ні!
Тобто так.
Але він у мене в голові не так, як раніше.
Тобто раніше
я хотіла знищити все, що Руперт любив, чим володів і чого жадав.
Так, як Left Eye з гурту TLC,
яка спалила всі кросівки свого колишнього
і влаштувала в домі пожежу.
- Найкрутіший вчинок. - Вона легенда.
Мабуть, раніше я теж була така.
Але тепер я не хочу нищити Рупертові життя.
Я просто хочу його здолати.
Перемогти.
- Це зростання, так? - Авжеж.
Але іноді треба дозволити Руперту бути Рупертом.
- Що? - Міс Джонс, у нас проблема.
Барбаро, називай мене Кілі.
І знайомся з моєю подругою Ребеккою.
Власницею ФК «Ричмонд».
Так, звісно. Ребекко.
- Дуже приємно. - Вітаю, Барбаро.
Міс Джонс...
Я помітила щотижневу витрату на квіти.
Ви хочете щотижня купувати квіти на 200 фунтів?
Так.
Навіщо?
Щоб в офісі було гарно й добре пахло.
Міс Джонс, квіти потрібні лише для мертвих людей і мертвих шлюбів.
- Було приємно познайомитися. - І мені приємно.
З нею весело.
Це мій головбух.
Її поставила компанія, яка мене фінансує.
Але вона мій головбух, а іноді мій головбух...
Головний бухгалтер.
Ого. Я цього не знала.
Я думала, це значить «головна бухтілка» і сміялася з цього.
Чому не заґуґлила?
Бо я вірю всесвіту.
Ну все, мушу йти.
Повечеряємо сьогодні?
- Не можу. - Ні. Я знову їм м'ясо.
Це не тому. Але слава богу.
Ні, ми з Роєм нарешті поговоримо з Фібі на цю тему.
Я не можу знову скасувати, він мене вб'є.
Добре. Подзвони мені.
І дякую за пораду.
- Дякую, що дала поплакати в пазуху. - Прошу.
Ти. Іди сюди.
Стань на цю лінію. Сюди. Отак.
Це дуже важлива лінія.
Народ, це лінія ледарів.
Тут стоятимуть ледарі.
Стій тут.
Ти, грай на місці ледаря. Спробуй не долучитися до нього.
Тренере Шеллі.
Що?
З вами хоче поговорити містер Менніон.
Добре. Дуже дякую.
Зараз?
Диско.
Так.
Заміни мене. Ще п'ять хвилин цього, потім біг до упаду.
- Ясно. - Так...
О боже.
Увага.
Мене звати Диско, але вечірки в нас не буде.
Ось і сам Водеркід.
Вітаю. Як ваша подорож?
Чудово. Так.
Я був на Сен-Барт з друзями, родиною Секлер.
Нас не підпустили до острова ближче 80 км,
але яхта була розкішна.
Це чудово.
Прогнози на цей сезон - от що чудово. Так.
Це радує, правда?
Особливо щодо бідолашного «Ричмонда».
Уявляєш, їх ставлять на 20-те місце.
Так, бо 21-го немає.
Як смішно.
Надіюся, у тебе в рукаві ще є жарти для сьогоднішньої пресконференції.
Можливо.
Вони самі не знали, що втратили, позбувшись тебе.
Нейтане Шеллі, ти акула.
Дякую, містере Менніон.
Ні, Нейтане. Називай мене Руперт.
Містере Менніон, машину вже забирають з паркінгу.
- Добре. - Охорона думає, що новий прибиральник
випадково припаркувався на престижному місці.
Так.
А за випадковості треба відповідати.
Дозвольте подивитися.
Так, це моя машина.
- Вибачте. - Справді?
Ні. Ну, так.
Тобто я на ній приїхав, але нам що-небудь належить?
Я її переставлю.
Ні, все гаразд.
Вибач, Нейтане.
Міс Кейкс, повідомте охороні, що ми знайшли
власника автомобіля і що все гаразд.
Так, містере Менніон.
- Нейтане. - Так.
Я певен, що пишатимусь тобою.
Я вірю в тебе.
Дякую, містере Руперт. Просто Руперт.
Лише Руперт.
Руперт.
- Дякую, Кене. - Удачі.
- Кене. - Бережіть себе.
- Дякую, К-Рок. - Так.
Кене, ще раз дякую, що виручив в останню секунду.
Без проблем. Але вам пощастило.
Теде, запам'ятайте просте правило:
ніколи не просіть хіпі вийти на роботу у вихідний.
- Я зрозумів. - Ну добре.
Піду покурю жаб'ячої отрути, поки чекатиму.
Щоб день не минув даремно.
Добре. Так.
Він довезе нас назад?
- Після жаб'ячої отрути? - Так.
Через 20 хвилин він очуняє.
Він сильно зміниться, але за кермо сісти зможе.
Тоді добре.
Хлопці, за мною.
ФК «РИЧМОНД»
Ось де він.
Радий вас бачити, тренере Лассо.
Взаємно, Айворе.
Так.
Підходьте сюди, хлопці.
- Це тут? - Так, сер.
Добре.
Хлопці, а тепер спускайтеся в люк.
- Ні. - Що?
- Так, ми спустимося в люк. - Що він каже?
Так, вперед.
Усе буде гаразд.
ДОРОЖНЯ СЛУЖБА
Деле, глянь туди.
- Ти наступний. - Добре.
Це Рой Кент?
Не знаю.
Рой Кент, це ти?
Ідіть у дупу.
- Так, це точно він. - Це він.
- Твітни це, синку. - Так.
Попрошу вас переглянути трансферний список.
Тут є добрі варіанти.
Що за умляут у вас на блузці?
Сльози Кілі.
Я віддавав цю сорочку в хімчистку шість разів.
Не віриться, що вона таке пхає в очі.
Так. Іди сюди.
ВЕСТ-ГЕМ - ПРЕСКОНФЕРЕНЦІЯ З ТРЕНЕРОМ НЕЙТАНОМ ШЕЛЛІ
Ви точно хочете це дивитися?
Ні, не хочу, Леслі. Але це моя робота.
Я маю бути готова дати коментар,
якщо Руперт скаже гидоту про мене чи команду.
До речі, де команда?
Хіба зараз не час тренування?
Так, спускайтеся, хлопці. Отак. Добре.
Ґрейгаунди, узріть велич лондонської каналізаційної системи.
Огидно.
Спершу я теж так подумав.
Але влітку Айвор провів екскурсію для нас з Генрі.
Навіщо ви взяли сина на екскурсію каналізацією?
Це була його ідея.
Коли він летів сюди,
його сусід дивився фільм жахів «Воно»,
і Генрі теж випадково його побачив.
Почувши про цю екскурсію,
він захотів сходити, щоб побороти свій страх.
Дуже розумно.
Так, непогано.
Але тут немає ніякого злого клоуна, так?
Шановні представники преси, ласкаво просимо.
Я дуже радий вас бачити і дякую,
що пророкуєте нашому скромному футбольному клубу таке високе місце.
Мудак.
Айворе, друже, поділися з хлопцями
цікавими фактами про фабрику екскрементів.
Ну, в 1859 році
інженер Джозеф Базелджетт та його команда
збудували 2 000 км взаємопов'язаних каналізаційних тунелів.
Каналізація допомогла подолати величезну епідемію холери,
спричинену неочищеними стоками, які потрапляли в Темзу.
Хто знає, як називалася ця епідемія?
Великий сморід 1858 року.
Правильно.
Гаразд, розказуй далі, Айворе.
Зараз ви побачите
самого Водеркіда,
нашого нового менеджера,
Нейтана Шеллі.
Дякую. Дуже приємно бути тут.
Я впевнений, що сказав «вундеркінд».
Але це неважливо. Не...
Вибачте. Хто має питання?
Так. Прошу.
Як ви ладнаєте з гравцями?
Чудово.
Ми ще знайомимося.
Ми знайомимося ближче.
Вони мені подобаються.
Я дуже надіюся...
Вибачте, будь ласка.
Що він робить?
Вибачте, я зав'язував шнурок.
Наступне питання, будь ласка. Дякую. Так?
Тренере Шеллі,
нині ви менеджер команди, що виступає у прем'єр-лізі,
але ще два роки тому ви були завгоспом і прали труси іншої команди.
Мабуть, ви трохи приголомшені?
Зовсім ні. Бо я заслужив цю роботу.
Мене приголомшує те,
що людина з таким розумним виглядом ставить таке дурне питання.
Няв.
Хто ще?
- Я маю питання. - Слухаю, Айзеку.
Що, в біса, ми тут робимо?
Так. Тобто...
Тихо!
Дякую, тренере. Цікаве питання, Айзеку.
І пряме, що характерно для вашого покоління,
я до цього звик і дуже вам вдячний.
Хлопці, озирніться навколо.
Що нас тут оточує?
- Тренере. - Так, Джеймі.
- Нас оточують какулі. - Правильно.
Але скажу вам так:
нагорі нас теж оточують какулі, правда ж?
Бачите, джентльмени, зараз ваші мізки схожі на Лондон 1857 року.
У них повно лайна інших людей.
Ви повинні зробити у своїх головах внутрішню каналізацію
і під 'єднатися до тунелів одне одного, щоб система працювала.
І якщо тобі бракує впевненості,
позич трохи у Джеймі.
Так? Або якщо ти пригнічений, впусти до себе Дані.
А від Рішара можна багато дізнатися про дорогі вина.
- Елітні вина, тренере. - Річ у тім, що справді добре вино -
не обов'язково дороге, розумієте?
От бачите? Це справжня мудрість.
Мерсі боку.
Так. Наступне питання.
Тренере Шеллі, про вашу стару команду, ФК «Ричмонд»:
ви не знаєте, чому всі пророкують їм у цьому сезоні 20-те місце?
Мабуть, тому що 21-го немає.
Ой.
Хлопці, пам'ятайте: треба зберігати зв'язок між собою,
а все непотрібне відправляти аж у,
не знаю, Німеччину чи... Куди саме, Айворе?
Стічні води проходять очищення і скидаються в океан,
де ми плаваємо й рибалимо.
Так, це жахливо.
- Усі зрозуміли? - Так, тренере.
А тепер ходімо нагору подихати повітрям.
Швидше. Ворушіться.
Не робіть різких рухів біля водія автобуса.
Тренере Шеллі,
можете прокоментувати нове фото ФК «Ричмонд»,
яке щойно з'явилося в інтернеті?
Яке фото?
Здається, я знаю, де команда.
НАДІЇ НА ВДАЛИЙ СЕЗОН ЗМИТО В КАНАЛІЗАЦІЮ.
По-моєму, логічно.
Мабуть, тренуються в каналізації, бо тренер у них лайняний.
О боже.
У ПОЛЬОТІ ЛОНДОН - КАНЗАС
Мені сподобався Кеннет.
Він справжній фахівець.
О, так, я згоден.
Цей псих порадив мені попросити Землю розділити зі мною мій тягар.
Він не помиляється.
Це непогана ідея.
Ой-ой.
Що?
Той малий мудак.
- Хто? - Подивися в телефоні.
ВОДЕРКІД ЗНУЩАЄТЬСЯ З «РИЧМОНДА»
Йо, бачили, що Нейт про нас каже?
От дивіться.
- Що сталося? - Що?
- Покажи. - Ні.
Треба щось сказати.
Агов, хлопці.
Пам'ятайте, це лише какулі. Хай пливуть.
- Так. - Прямо в каналізацію.
Бінґо-рінґо.
- Розумно. - Так.
Гаразд.
РЕБЕККА, АБО «БОС» ДО МЕНЕ В КАБІНЕТ. ЗАРАЗ.
Гей, бос.
Де ви були по обіді?
Я влаштував хлопцям незаплановану екскурсію.
Так, у каналізацію, Теде. Я знаю. Всі знають.
Ви засмучені, що я не запросив вас?
Ні, тренере Лассо,
я засмучена, що моїй команді пророкують у цьому сезоні останнє місце.
А менеджер пропустив тренування і повіз гравців у каналізацію.
Я розумію, що ви маєте на увазі.
Ти чув, що про тебе сказав Нейтан?
- Так, мем. - І ти збираєшся якось реагувати?
Ні, мем.
Усі з нас сміються, Теде.
З тебе, з нашої команди, з мене.
Руперт з мене сміється, Теде.
І я благаю тебе: будь ласка, борися.
Так, Саро.
- У вас гарний колір волосся. - Дякую.
Ви експериментуєте
- чи переживаєте розрив? - І те й те.
Так, розумію. Що вас цікавить?
Тренере, що ви скажете про одностайну думку
про пониження «Ричмонда» наприкінці сезону?
Так, це правда.
Очікування щодо нас нижчі за пуп гримучої змії, так?
Але ми маємо 38 шансів довести, що всі помиляються.
І мої надії на це вищі, ніж жираф у циліндрі.
Наступне питання.
І якщо ви хочете спитати, чому жираф у циліндрі, не питайте мене.
Питайте жирафа.
- Тренере? - Так, Маркусе.
Маркус Адебайо, «Індепендент».
Поздоровляю з новою роботою.
- Дякую. - Що вас цікавить?
Можете прокоментувати те, що сказав
ваш колишній помічник Нейтан Шеллі?
Так, можу.
Так.
По-моєму, це смішно.
Йому вдалося нас підколоти. Без сумніву.
Але ж це Великий Нейт.
На полі він такий же.
Він знайде малесеньку слабину в команді
і скерує атаку туди.
Він злий пес. І розумний.
«Вест-Гем» з ним дуже пощастило.
Я бажаю йому удачі.
Хоча я здивований, що він додумався лише до цього.
Особливо щодо мене.
Не пожартувати про тупого американця?
Та ну. Це ж очевидно. Я такий тупий...
А ви маєте спитати: «Наскільки тупий?»
- Ґері. - Навіщо?
Це класична структура жарту.
Спробуйте. Я такий тупий, що...
- Ллойде. - Наскільки ви тупий?
Ну добре.
Я такий тупий, що коли вперше почув про йоркширський пудинг,
то подумав, що це модна назва собачого лайна.
Так. Я такий тупий...
- Наскільки ви тупий? - Наскільки тупий?
Ну, знаєте,
коли я пишу суму у фунтах, то ставлю не £, а lbs, як для ваги.
Слухайте, я не видатний тренер. Мабуть, що ні.
Я займаюся цим спортом три роки
і досі хихочу, почувши про гру рукою.
КІЛІ ТИ ДОЗВОЛИЛА ТЕДУ БУТИ ТЕДОМ!
І жодного жарту про мою зовнішність? Про вуса?
Я виглядаю як Нед Фландерс у костюмі Неда Фландерса.
Я говорю як доктор Філ у підлітковому віці.
Так. Я банальніший за персонажа Кевіна Костнера.
Цей жарт ви не зрозуміли.
Ти не влучив.
«Поле його мрії». Ні?
Здається, ви не любите бейсбол,
тому й не цікавитеся фільмами про нього.
ПРИЗЕМЛИВСЯ!
А як вам таке?
Щодо моїх нападів паніки:
у мене було більше психозів, ніж у «Твін Пікс».
Я такий божевільний...
- Наскільки божевільний? - Наскільки?
Навчилися!
ПЕРШИЙ У МОЄМУ СЕРЦІ
ТЕД КЛАСС-О
ХТО ТЕПЕР ДРОЧИЛО?
СМІХ - ЦЕ ГРОШІ!
МАМА - БАЧИЛА ТЕБЕ ПО ТЕЛЕКУ. ТАТОВІ ПРИКРО, ЩО ТИ ЛАЄШСЯ.
АЛЕ ВІН ПЕРЕЖИВЕ.
Тренере Шеллі?
У мене для вас пакунок.
Дякую.
Від містера Менніона.
ВОДЕРКІДУ
РМ - ДОВІРЯЙ СВОЇМ ІНСТИНКТАМ, І МИ БУДЕМО НЕПЕРЕМОЖНІ
Не знаю, відкривати перед вами чи зачекати, поки ви підете.
Це машина.
Я доїла, дядьку Рою.
Морозиво перед вечерею?
Або ви думаєте, що я зробила щось дуже хороше,
або це ви зробили щось дуже погане.
Фібс, ми з дядьком Роєм хочемо щось тобі сказати.
Добре. Що?
- Ми беремо паузу. - Ми рвемо стосунки.
То що саме?
- Ну... - Ми розірвали стосунки.
Але не турбуйся, ми поговорили з дядьком Роєм,
і ми зможемо бачитися, коли ти захочеш.
Чому?
Ми подумали, що ти іноді захочеш побути зі мною.
Ні. Чому ви розриваєте стосунки?
Слушне питання.
Ми дуже зайняті.
Але ви й раніше були зайняті.
Тепер ми ще більше зайняті.
Тобто?
Кілі тепер має власну компанію, їй треба зосередитися на ній.
А в нас звільнився тренер,
тепер я відповідаю за тактику, стратегію та інше ла...
Рою, я знаю, ти боїшся, але все буде...
Так.
Хочеш ще поговорити чи...
Ні, не дуже. Усе зрозуміло.
Тобто ви були разом лише рік.
Мало які стосунки можуть витримати кар'єрну зміну, тим паче дві.
До того ж мої батьки розійшлися, коли мені було чотири,
тож одне з моїх найглибших переконань - ніщо не вічне.
Але я рада, що ми залишимося друзями.
Так, я теж.
Мабуть, нам пора їхати.
Від морозива в мене починає боліти живіт.
Добре.
- Дядьку Рою. - Що?
Ти впевнений, що робиш правильно?
Я не знаю.
Можна сказати погане слово?
Кажи.
По-моєму, ти дурень.
Тебе щось турбує, тренере?
Ти не замислювався, навіщо ми тут?
У Лондоні чи на Землі?
І там і там, але в цій розмові поговорімо про Лондон.
Слухаю.
Я розумію, що приїзд сюди - це було безумство,
але тепер я не знаю, що буде безумніше:
поїхати чи залишитися.
Візьмемо по пиву, тренере?
Я не можу. Я хочу поговорити з Генрі. А що?
Просто ми вже пройшли твій дім.
Чорт. Ясно. Добраніч, тренере.
Добраніч, тренере.
Алло, тату.
Ого, це ж містер Кармен Сандієґо власною персоною.
Як долетів?
Усе гаразд. Подивився «Екзорциста».
Стривай, що?
Жартую.
Непогано. Я повірив.
Гей, подивися.
Я поставив твій кубок
на середину стадіону Нельсон-роуд.
- Як тобі? - Чудово,
але чому Нейт так далеко збоку?
Ну, пам'ятаєш, він більше не в команді.
Але ви все одно можете бути друзями?
Знаєш що? Твоя правда, синку.
Зараз я все виправлю.
Добре.
Отак.
Гей, хлопче,
знаєш, що я хочу бути поруч з тобою?
Так.
І я поїхав заради чогось важливого.
Того, у що я вірю, так?
Так.
і ти розумієш, чому я й досі тут?
Авжеж. Щоб виграти прем'єр-лігу.
Але не забувай. Перемога - не головне.
Так, тату, але ж ти спробуєш?
Твоя правда.
Завжди треба пробувати.
Супер. Тепер всесвіт ожив!
Гей, ти про що?
Рукавичка нескінченності Таноса. Джейк подарував.
Оце так. Круто. А хто такий Джейк?
Мамин друг.
Бачиш? У ній горить вогник.
Чудово.
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк