Richmond nevyhrál a pokračuje v úmorné řadě proher.
Dva góly, co dal Zava, nestačily.
Newcastle totiž Chrty převálcoval 4:2.
Na hřišti na to přitom mají, Chrisi.
Pravda, Arlo.
Problém se možná skrývá u střídačky.
Zatraceně!
Do prdele.
Od zápasu proti Shelleymu a West Hamu, který prohráli před měsícem,
padají výkony Chrtů jako hrušky.
Všechny předměty padají stejně rychle. Až na pírka.
Správně, Chrisi. Hned po příchodu Zavy bylo vše sluníčkové.
Ale pokud Richmondu fandíte, musíte mít pocit, že se jim vůbec nedaří.
A bude to čím dál horší.
V týdnu je čeká zápas proti Manchesteru City.
Nejsou ve formě, aby ty trýznitele v nebesky modrých dresech porazili.
Spadli na deváté místo.
Já věděl, že jsou pozitivní myšlenky k hovnu.
VÝHRY: 6 PROHRY: 3
REMÍZY: 6 BODY: 24
- To není moc hezký. - Co je?
„I se Zavou potřebuje Richmond víc na prdel než tvá máma.“
Musíš ten twitter vypnout.
To mi píše táta.
Ach jo. Já to fakt nechápu.
Vždyť jsme se snažili jako vždycky. Akorát nikoho neporazíme.
Nevím, co je ksakru za problém. Vy jo?
- V obraně je chaos. - Útok nic nedělá.
Kluci stojí jak dementi
a dementně čumí na Zavu. Ať si ti dementi koupí lístky.
Dobře, to je konstruktivní kritika.
Díky.
#JSME RICHMOND
Zdravím, šéfko. Copak se děje?
Jenom se chci v rychlosti na něco zeptat.
Vyhrajem už kurva někdy něco?
No, obavy ve vašem hlase a jeho hlasitosti slyším.
Ale je to náhoda, protože to zrovna probíráme
a máme dost dobrá řešení.
Víte, co uděláme? Budeme předstírat, že je náš klub loď.
A my tu loď otočíme opačným směrem.
Proti proudu.
Namíříme ji na Severku a poplujeme za ní domů.
Sever je ale tam, Tede.
- Tam. Dobře. - Podle mě je tam.
- To jsem myslel. Tam. - Je tam, sakra.
- Jsem dezorientovaný. - Všichni se pletete! Tam!
Sakra.
Asi.
- Můžu to odnést? - Můžete. Díky moc.
Pardon, můžete odnést i tohle?
Rebecco.
John Wingsnight. Jaké milé překvapení.
- Dobrý den. - To je Jessica Drahá.
Jessico, drahá, to je Rebecca Weltonová.
- Moc mě těší. - Nápodobně. Zdravím.
My jsme spolu chodili.
Ale pak se se mnou Rebecca zničehonic rozešla, přímo tady.
Ale nechodím sem v naději, že tě tu uvidím.
- To nedělám. - Fajn.
No, musím vám poděkovat, Rebecco.
Jsme zasnoubení.
Už slyším svatební zvony.
Jste zasnoubení. Gratuluji. To je... Pane jo.
Jak jste se seznámili?
Přes jednu appku. Asi před půl rokem?
Přes Bantr ne. To mi přišlo divný kvůli...
- Takže tak. - A já v tom moři nejistoty
šla lovit a chytila jsem spřízněnou duši.
První rande bylo v divadle.
- Super. - A tam bránil moji čest.
No jo. Hele. Byla přestávka.
Stáli jsme ve frontě na cédéčka, streamování odmítám. A kdo stál před náma?
- Sir Anthony Hopkins. - Umíte si to představit?
- Ne. - Jessica mu jemně poklepala na rameno
a poprosila ho, jestli by pro tátu nenatočil video jako Hannibal Lecter.
- A on odmítl. - Jo.
Tak jsem toho lotra chytil a povídám: „My po vás nechtěli, abyste byl slavnej.“
A rychle jsme udělali společnou fotku a poslali ji tátově pečovatelce.
Měl radost.
Můj prcin na bílém koni.
Co? Já to...
Co jste to řekla?
Trochu ses přeřekla.
Vy jste řekla prcin na bílém koni?
Jo, já chtěla říct princ na bílém koni.
Občas něco spletu.
Skoro vůbec. Je dost chytrá.
Chodila na Oxford. Chvíli.
Počkat, řekla jste prcin na bílém koni.
- Takhle slovo od slova. - Je to tak.
No, měli bychom jít. Rád jsem tě viděl.
Dobrý? Jedla jsi něco?
Naprosto chápu, proč si to Barbara myslí,
ale už jsem vysvětlovala,
že když nabereme víc klientů, nebudeme se tolik soustředit
na úžasné lidi, které zastupujeme.
Ale já pak připomněla Keeley,
jak jste sama mockrát říkala, Jack, že když dojde na to,
že se všem nebudeme věnovat dostatečně, nabereme další lidi.
Tomu se říká růst.
- Dobře. Něco dodám. - Prosím.
- Souhlasím s Keeley. - Bezva.
Jste malá firma a přesně to vás odlišuje od ostatních.
Kdo chce mít úspěšné bistro, vyhází půlku stolů
a začne se tvořit fronta.
Ať je po vašem.
Jo, výborný nápad. Jo.
A místo mezd můžeme rozdávat ty stoly, co vyhodíme.
- Žádný strach, Barbaro. Klapne to. - No jo. Tak určitě.
Je to hotová veselá kopa, že?
Čauvec.
Když jste skončily poradu, holky,
chci vám říct, že spustím vlastní appku.
Něco jako Bantr, akorát lepší
a pomůže to lidem domluvit si sex s celebritama.
Co? Shandy.
Jmenuje se to Star Fuckr.
A ano, hledáme investory.
Asi je pořád naštvaná kvůli tomu s tím Bantrem, že?
To teda. Shandy nemá dobrej vztah ke kritice, ke svýmu bývalýmu,
k pracovnímu prostředí ani k většině podstatných jmen.
Pracuješ ráda, ale musím tě propustit.
Promiň, ale vím, že jsi dobrá a nějak si poradíš.
Co jsem provedla?
Ale ne. Promiňte, Keeley.
To řeknete, až vyhodíte Shandy.
Panebože.
Promiňte.
Říkám tomu komplimentový sendvič.
Někomu řeknete špatnou zprávu, ale abyste ji zmírnila,
plácnete ji mezi dva krajíce komplimentů.
Já ji vyhodit nemůžu.
Nesnášela by mě.
Navíc si myslí, že jí to jde.
Tomu věřím. Ti nejhorší si myslí, že jsou nejlepší.
Táta tomu říká dysmorfie nadání.
To je dobrý.
Nezajdeme na oběd? Posunuli mi další schůzi.
No jasně!
Začalo mi kručet v břiše, když jste řekla „sendvič“.
Ty vole! Pojďte se kouknout.
SHELLEY NA PÁRTY S ANASTASIÍ
Jak Nate dokázal sbalit šťabajznu jako Anastasii?
- Asi to byla sázka. - Jako v Takové normální holce.
Jo! Ale Nateovi nezakrývají krásu brýle ani culík.
To ne. On se bude muset změnit zevnitř.
- Jo. - Ten film
je vlastně filmovou verzí My Fair Lady.
Který je založen na Pygmalionu G. B. Shawa.
Pig jako prase? Jsou roztomilý, ale zároveň chytrý jako batolata.
Jo, ale Anastasia je fakt čičina.
- To teda. - Je hustá.
Hej, Zavo, co říkáš na Anastasii ty?
Nic.
Já vidím jasně jenom svoji ženu Christinu.
Ostatní ženský jsou jenom šmouhy.
Ty jo.
Moje žena je sexy, ale žádná topmodelka to není.
- Má brýle, culík, maluje. - Jako ta z Takové normální holky.
- Cože? - To je film.
Mě obrázky v pohybu nezajímají. Já nejradši koukám na svoji ženu.
Ty jo.
Když zůstaneme u 4-5-1, jsme v prdeli.
Když to změníme na 4-4-2, jsme v prdeli. Ale když zkusíme 5-3-2...
- Vyhrajeme? - Budem v prdeli.
Sakra.
Man City.
Fakt smůla, že se náš soupeř jmenuje jako stripklub,
kde jsem tančil na vysoké.
Copak, Trente? Máš nápad?
To nejde. Jsem tu jen jako pozorovatel. Nemůžu do toho zasahovat.
Jasně. Prostě jsi jako jeden z těch sadistických dokumentaristů,
co neodloží kameru,
ani když vidí, jak se nebohou, bezbrannou, roztomilou, zraněnou opičku
chystá napadnout tlupa hyen.
Jasně. Fajn.
Co staré dobré dlouhé míče?
- Jakože torpédo? - Co to je?
Taktika „kopni a běž“ může proti silnějšímu soupeři zafungovat.
Aha, no tak zkusíme tohle.
Ne, mají rychlý obránce.
- Převálcujou nás. - Jo, jste v prdeli.
VOLALI ZE ŠKOLY KVŮLI HENRYMU. ŠIKANA. PAK TI ZAVOLÁM.
Stalo se něco?
Henryho prý dneska ve škole někdo šikanoval.
Když odjedeme hned teď a stihneme let s přestupem v Paříži,
budeme ve 12 v Kansasu a ve 12:30 dům toho grázla lehne popelem.
To ne. Toho, co vás šikanuje, je nejlepší ignorovat.
Pak se ve čtyři ráno vkradeš k němu domů,
což je podle statistik doba, kdy se lidi dokážou bránit nejmíň.
Správně.
A jakmile si nad toho spícího člověka stoupneš,
začneš ho mlátit.
Tlustým, těžkým lanem namočeným v červené barvě.
Budeš ho mlátit a mlátit, dokud se neprobudí.
Pomyslí si, že ta barva je jeho krev.
Až bude žadonit, abys přestal, tak se mu vysměješ. Co nejhlasitěji.
A co nejdýl.
A pak... ho začneš mlátit znovu.
Jo.
No, možná to zatím neudělám, dokud nezavolá Michelle a neřekne mi,
co se vlastně stalo.
Jo, dobrej nápad.
- Ale díky. - Není zač.
Rebecco, máš chvíli?
Jistě.
Můžu se posadit?
Leslie, tvoje formální chování mě děsí. Prostě si sedni.
Jde o to, že klub míří špatným směrem.
A mám pocit, že to nesouvisí s kvalitou našich hráčů.
Takže jestli se nám proti City nezadaří, možná budeme muset zvážit...
zamyslet se nad tím, jestli případně nezvážit...
možná se teoreticky zaměřit na to,
že bychom třeba vyměnili manažera klubu.
Chceš vyhodit Teda?
Tobě snad přišlo, že to je něco, co udělat chci?
Leslie, tohle je na mě teď moc depresivní.
Takže si dovoluji změnit téma.
Věříš jasnovidcům?
Jo. Vlastně jo.
To mě nepřekvapuje. Jsi takový, nevím, no... výstřední.
Děkuju. Moje teta Devorah je mírně „osvícená“,
má tak trochu vnitřní oko.
Předpověděla, že s Julií budeme mít pět dětí, samé kluky.
A jak to dopadlo? Záchodový prkýnko je věčně mokrý.
Proč se ptáš?
Před pár týdny jsem tak trochu k jedné jasnovidce šla.
Ne tak trochu, ale úplně.
Ty jo! Jak tu naši sezónu vidí?
Nezeptala jsem se.
Připadala mi jak šarlatánka, ale řekla, že se něco stane,
a ono se to stalo.
To je divný, ne?
Vesmír je plný nevysvětlitelných jevů.
Třeba nehty. O co jako jde?
A i když někteří jasnovidci šarlatáni jsou,
můžou nám pomoct, abychom v sobě uviděli něco, co sami zkrátka nevidíme.
Díky, Leslie.
Zdravím, slečno Kakesová.
- Od Ruperta? - Od mé kamarádky Anastasie.
Máte jí zavolat.
Překvapilo ji, že jste od ní nechtěl číslo.
Nechtěl jsem vypadat troufale.
Dobře.
Ahoj. Jsem rád, že jsem tě zastihl. Tady Nathan Shelley.
Bylo mi potěšením se s tebou seznámit. Mohli bychom mohli zajít na další drink?
Promiň, mami. Jenom jsem si nacvičoval... Jo. Jak mi to šlo?
„Měli bychom zajít na další drink“ je přímočařejší.
Jo. Dobře. Díky.
Mám tě rád. Ahoj.
Tak.
Měli bychom zajít na další drink. Měli bychom.
- Zdravím. - Zdravím.
- Tede. - To nic, já vím.
Ještě si vyčítáte, jak jste na mě onehdy křičela, že?
Jsem trochu jasnovidec.
Nic se nestalo.
Ale jo, neměla jsem vás tak šikanovat.
- Tak zatím, šéfko. - Zatím, Tede.
Dobré odpoledne.
Ahoj.
Slečno Jonesová. Snad jste si s Jack na obědě pochutnaly.
Jen v rychlosti.
Vy jste Shandy řekla, ať ve čtyři ráno zavolá Emmě Jayyeové?
A ať se opije martini s espressem
a nadhodí jí nápad na „kondomy na koule“?
- Cože? - Emma Jayyeová navrhuje sluneční brýle.
- Ne, to jsem po ní nechtěla. Proč? - No, ukončila s námi spolupráci.
Kvůli Shandy.
Kvůli vaší kamarádce.
Shandy?
- No? - Můžeš na slovíčko, prosím?
- Můžu za půl hoďky? - Ne, hned.
- Smím u toho být? - Barbaro.
Čau, dám ti pět minut. Pak jdu dolů za novou asistentkou.
Má fóbii z výtahů. Roztomilý, co?
Posadíš se, prosím?
Jasně.
Shandy.
Dostanu přidáno, že?
Jsi fakt skvělá.
Ale...
Dravé odhodlání? To si děláš kozy, ne?
Tak! Nastražte uši, ovce.
Právě jsem dostala vyhazov, protože někdo nedokáže dělat s novátorkou.
Založím si vlastní PR firmu, abych tuhletu poslala ke dnu.
Kdo jde se mnou?
Dám vám dvojnásobnej plat. Kdo jde se mnou?
Dobře. Tři měsíce dovolené ročně, služební auto,
masážní stůl v kanceláři s vyškolenou masérkou.
Kdo jde se mnou?
Já.
- Ty ne, Dane. - Aha.
Barbaro. Vím, že stojíš při mně.
Stojím od vás fakt daleko.
Protože seš srab a totálně tě nenávidím.
Nenávidím vás všechny!
Keeley, nech si mě tady.
Je to tady strašlivě skvělý. Jsme rodina.
- Miluju tě. - To zvládneš.
Nezvládnu!
Jste banda fašistických hovad!
Já vás totálně... Vy kurvy prodejný.
Nic víc nejste.
Víte co? Jděte do prdele.
To je naše.
Vyliž mi prdel.
Dane, jdeme.
Já tady zůstanu.
Tak si naser.
Dobře.
- Nebudu nic říkat. - Ale budeš si to myslet.
Jo. Často. A navždy.
Dobrý den. Rebecca Weltonová. Jsem objednaná k doktoru Wagnerovi.
Tohle vyplňte, hned přijde.
- Díky moc. Díky. - Posaďte se.
KONTAKT PRO PŘÍPAD NOUZE
KŘESTNÍ JMÉNO VZTAH
Rebecco, jaké milé překvapení.
Ty hlouposti nevyplňujte.
- Pojďte.
- Děkuju. - Posaďte se.
- Díky. - Jako doma.
Tak. Jak to zvládáte?
Vzhledem k propadu Richmondu.
Je mi vás líto. Musí to být hrozný stres.
No, je to trochu náročné, to přiznávám.
Ale bylo to jenom takové špatné období.
Všechno dobře dopadne. Určitě.
Dokud máte Zavu, budete v pohodě.
- Je to borec, že? - To jo. Máme kliku, že ho máme.
Tak povězte, proč jste dnes přišla.
Dobrá. Takže, vím, že to, na co se chci zeptat,
je vzhledem k mému věku dost nepravděpodobné.
Ale jenom jsem si říkala, jestli...
Jestli ještě můžete mít děti?
Ano. Správně.
Není to nepravděpodobné.
Ženy vašeho věku, i starší, za mnou chodí pořád.
- Opravdu? - Jistě.
Sice vám nemůžu zaručit...
Samozřejmě. Já vím.
Ale můžeme vás otestovat a zjistíme možnosti. Co vy na to?
To zní skvěle. Jo. Děkuju.
Tak si udělejte pohodlí.
Sestra vám vezme krev a zajdete na ultrazvuk.
- Rád jsem vás viděl. - Nápodobně.
Richmond do toho!
Tak. Poslouchejte.
Před odchodem si dejte sprchu. Orazte si.
Ale co je hlavní, před spaním nehrajte žádný hry.
Jedině Animal Crossing. To je mega uklidňující.
- Jo. - Hezky.
Myslím, že nám to teď půjde líp.
- No, Same... - Nech si to pro sebe.
Same, hrajeme dost na hovno. A víme to.
To jo.
Hej! Dost už té negativity.
Jo. City je dobrý. Je to tak.
Ale koho to sere? My jsme taky dobří.
Tak se přestaňte chovat jak ustrašení králíčci.
Pojďme do toho naplno, jo?
Jamie má pravdu.
Je jak Zava.
Nehrab na mě.
Víte, já nejsem žádný prorok.
Proroci něčemu věří.
Ale já nejenže věřím.
Já v hloubi duše vím, cítím to v kostech,
v namakaných ramenech, trapézech a hýždích,
že není soupeře, kterého bychom neporazili.
Teď jsem to říkal.
Nevyhrajete díky tomu, že máte mě.
Vyhrajete díky tomu, že spolupracujete.
Protože spolu...
můžete dokázat cokoliv.
Manchester City to projede!
Ahoj. No hurá.
Ahoj, mrzí mě, že jsme se míjeli.
To nevadí. Chápu to.
Co náš kluk?
Je v pohodě. Teď je v parku.
Fakt? Tak bezva.
Jo, Jakea napadlo, že by bylo fajn jít ven na vzduch.
Jo. To je chytrý. Jo.
A co ty? Jak se máš?
No, rozhodně už bylo i líp.
Rozumím.
Celý den na to bez přestání myslím.
Řekl jsem Beardovi a Royovi, co se stalo.
Hned chtěli skočit na let do Kansasu
a na tom, co Henryho šikanoval, se chtěli pěkně vyřádit.
Ale ne, Tede. Henryho nikdo nešikanoval. To on někoho šikanoval.
Cože?
AFC Richmond versus Manchester City.
Obvykle by si fanoušci Chrtů do kalendáře zapsali prohru už před začátkem zápasu.
Ale díky Zavovi je cítit naděje,
že Richmond v tomto nevyrovnaném souboji konečně zvítězí.
Je čas skončit.
Tak zítra, Dane.
To ne.
Já tady končím!
Ne. Dělám si srandu.
Teda pokud to nechcete.
- Ne, uvidíme se zítra, Dane. - Tak fajn.
- Dobrou. - Dobře. Díky.
- Dobrou noc, slečno Jonesová. - Dobrou, Barbaro.
Barbaro?
Nezajdeme dneska na zápas Richmondu? To platí pro obě.
Bude to tak drsný jako minule?
- Nejspíš ne. - Tak ne.
Já půjdu. Můžu si z vaší kanceláře zavolat?
Ale jistě. Ano.
Ale nekoukejte mi do šuplíku.
Vážně.
Jasně, že do něj kouknu.
Zava!
Oloupej je.
Nakrájej je.
- Rozřež je. - Jo.
- Rozmačkej je. - Nehraju.
- Tak fandi jak o život. - Jo.
Dej jim to sežrat.
- Deklasuj je, Same. - Díky.
Hej! Kde je Zava?
CHRTI DO TOHO!
Hele, kouči. Sleduj.
Už 115 dnů jsem si nepočůral kalhoty. Rekord.
Jsi dobrej.
- Mluvil jsi s Henrym? - Ne, míjíme se.
Proč nemůže být na světě jenom jedno časové pásmo?
- Kvůli slunci. - No jo, to zpropadený slunce. Ach jo.
Henry je hodný kluk, protože tě má za tátu.
A ať se teď chová jakkoliv, určitě to bude v pohodě.
Díky. To jsem potřeboval slyšet.
Ne, potřeboval jsi to slyšet.
- Vždyť to říkám. - Jo?
Máme problém jako prase.
To mi smrdí...
Dva dotazy. Už můžeme jít na ten zápas?
A taky cítíte ten hroznej smrad?
Jo a jo.
Proboha. Co to bylo?
To je dost divný.
Ty jo.
- Co to ksakru je? - Co tady dělá?
Proboha.
„Lvice odešla. Užij si toho beránka, krávo. Pusu, Shandy.“
Prokrista.
Musíme jí zrušit vstupní kartičku.
To mě poser.
Panebože! To je fakt hnus. To je...
CHUŤ ATHÉN
Až po tobě.
Zdravím, Jade. Shelley. Mám rezervaci pro dva. Díky.
A co vy, slečno? Přejete si?
No, ona je se... Tohle je Anastasia.
Je to velmi slavná modelka a máme rande.
Spolu. Dva. Pro dva.
Dobrý den.
- Máte roztomilý tvar hlavy. - Děkuju. To mám po tátovi.
- Tak pojďte za mnou. - Promiňte, Jade, drahá.
Ale my bychom chtěli stůl u okna, prosím.
- Zeptám se Dereka. - Já už to s ním řešil.
Nathan Jelly! Přízračné dítě!
Jo. Ťuk.
Zdravím!
Tak prr.
Dejte mi facku. Nezdá se mi to?
Do mé restaurace přišla sama Anastasia.
Jsem fanda vašeho obličeje a těla.
Dostanete tady ten nejlepší stůl. Pojďte prosím za mnou.
Jo.
Prosím.
- Prosím. - Děkuju, Dereku.
- Prosím. - Děkuju.
Není to tady nic moc.
No ale počkej, až ochutnáš jejich baklavu, je znamenitá.
NEPŘIJDU KVŮLI TOMUHLE
MÁM TĚ RÁDA!
MÁM 100 DOTAZŮ, ALE NEPTÁM SE!
MÁM VAŠE VÝSLEDKY. ZAVOLÁM PO ZÁPASE. RICHMOND DO TOHO!
Mám špatnou zprávu.
Jedem, kluci.
Richmond je připraven ke hře a místo Zavy nastoupí Colin Hughes.
Hughes místo Zavy. Máš k tomu co říct?
Mám. Větší blbost jsem ještě neviděl.
A zápas začíná. Ale kde ten Zava je?
Ahoj. Něco nového?
Neví se, kde je.
Ten debil nezvedá mobil.
Ani jeho agent, manažer, tiskový mluvčí, trenér,
akupunkturista, akupresurista, fekálista, našeptávač avokád,
ani jeho holič.
Třeba umřel.
To bych mu radil.
Richmond hraje bez Zavy už deset minut a všichni si říkáme proč.
Sbohem, ty moje smradlavá kamarádko.
Pokud si bude chtít Shandy zase půjčit zvíře, odmítni ji.
Promiň, Keeley. Slíbila, že mi zařídí rande s celebritou.
Vždycky jsem chtěl vyjít z restaurace a říct: „Nefoťte nás.“
Edwarde, měj lidi rád bez ohledu na jejich postavení.
A tady máte obří pytel hoven.
Jo, tohle už voní líp, ne?
Líp? Jasně.
Teď to je, jako by se někdo vykadil do dýňovýho latéčka.
Dala bych si drink. Nemáte tu něco?
Sakra, nemám, pardon.
Moment.
Shandyina pracovní vodka se konečně hodí.
Hezky. Kde ji schovávala?
Na stole.
- Jasně. - S něčím to smícháme. A ještě led.
A kandovaný pomeranče?
Keeley, jste skvělá.
Ale já chodila na nejprestižnější internátní školu v Dánsku.
Teplou vodku jsme snídali.
Ty jo, mě jen tak něco nepřekvapí. Ale povedlo se vám to.
- Skål. - Na zdraví.
To nemůžu postnout. Ty dipy vypadají jako hromádky blitků.
Nemůžu postnout blitky. Lidi to uvidí a bude jim na blití.
Aha. No ale dobrá zpráva je, že to chutná mnohem líp, než to vypadá.
A tuhle pitu zrovna upekli v pekárně nedaleko odtud.
Dej mi ji do pusy.
Dobře.
Jo?
- Nate? - No?
Mohli bychom prosím odejít? To jídlo je mňamka,
ale je to tu omšelý a smutný.
Vím, že to není zrovna senzační podnik,
ale je to tu pro mě důležitý.
Naše rodina tady slavila narozeniny a výročí.
Nebo když jsem povýšil na asistenta trenéra.
Každou důležitou událost jsme oslavili tady.
A to je pro mě ještě lepší než senzační.
Já zapomněl! Objednáme saganaki!
Půjdu si zavolat.
Kamarádka má chřipku. Musím se jí ozvat.
Jo, to je moc milý. Laskavý.
Na volání potřebuješ tolik věcí?
Jasně.
To mě mrzí.
Chlast vám ale naúčtovat musím.
A výsledek je 4:0.
Richmondští Achabové tu modrou velrybu stále nedokázali chytit.
Když nemají Zavu, říkáme si,
zda tenhle tým do Premier League patří.
Bez Zavy nepatří ani do naší místní farní ligy, Arlo.
Jsou tam soutěživí lidé, talentovaní duchovní.
Jste banda totálních sráčů!
McAdoo, stojíš za hovno!
Bez Zavy jsi na hovno! I se Zavou jsi na hovno!
ZÁHADA VYŘEŠENA!
ZAVA KONČÍ? LIGA JE V ŠOKU! ZAVA PRÝ ODEHRÁL SVŮJ POSLEDNÍ ZÁPAS.
Dobrý večer.
Ano. Dnes jsme prohráli o hodně.
Ano. Právě jsem viděla to oznámení.
Ano, velice talentovaný.
Pardon, pane doktore. Mám trochu naspěch.
To by bylo fajn. Děkuju.
Dobře.
Jistě. Ano. Já si to myslela.
Ale rozhodně je lepší to vědět jistě.
Ještě jednou díky.
Ano, taky jsem vás zase ráda viděla.
Děkuju.
Co? Ty jsi chodila s narozeninovým klaunem?
Tři šílený týdny.
A dělalas to s ním, když byl v klaunským? Měl ten nos a tak?
Samozřejmě.
V jeho autě.
Byli jsme tam namačkaní s dalšíma 30 klaunama.
Ach jo. Když mi vyprávíš o svých divných přítelích,
mám ze svýho posledního vztahu lepší pocit.
- S tím fotbalistou? - Jo.
Jo. Jamie... jakže?
Ne. No, jo. Ne...
Nebo ten špatnej rozchod?
Ne. Bylo to v pohodě. Na pět hvězd. Udělala bych to znovu.
Vlastně to bylo...
Ne, nebudu o tom mluvit.
Pořád to bolí.
A ten pocit mě už nebaví. Já bývala šťastná.
- Mně šťastná připadáš. - Je to zvláštní.
Ne tak jako píchat s klaunem.
Teď jsme spolu celej večer sbíraly asi 50 kilo jehněčích bobků.
- Dlouho jsem se tak nebavila. - Já teda dělám zábavnější věci pořád.
Neser.
Hej.
Díky za všechno.
Není zač.
Sakra, moc promiň. To jsem neměla.
Sakra.
Ale to jsi teda rozhodně měla.
Baklava pro dva.
No jo.
Moje holka musela...
Jo, tohle já sám nesním.
Pokud byste si teda nedala se mnou. Ale to asi ne.
Klidně.
Naše baklava je přece jenom „znamenitá“.
Jo, já...
Když se snažím udělat dojem, tak zním jako moje babička.
Babička?
No tak dobře.
Posaďte se.
Jediná špetka útěchy je,
že jsme nevyhráli v žádném z nesčetného množství paralelních vesmírů.
PYRAMIDA ÚSPĚCHU
Jo, Madchester znám.
Pánové, volá Henry. Mohli byste...
Posluž si.
Díky.
Ahoj, chlapáku.
Ahoj, je mi líto, jak dopadl ten zápas.
S tím si nedělej hlavu. To se stává. Rád tě vidím.
Heleď, moc si s tebou chci promluvit o tom,
k čemu onehdy došlo v té škole.
Tati. Udělal jsem chybu.
Kdybych dal na tvoji radu, nikdy by se to nestalo.
- Jakou? - „Když se naštveš, do desíti napočítej.
Když to nezabírá, znovu si to dej.“
Jo.
To mi říkával tvůj děda.
Babička počítala do nekonečna, aby přežila jeho chrápání.
A s Dougem dobrý?
Omluvil jsem se mu tím, že jsem před třídou zarapoval omluvnou písničku.
Hiphop je skvělý způsob, jak něco sdělit.
Písnička „The Message“ je celá jedno sdělení.
Ahoj, kluci. Snaha byla.
Pane Higginsi. Je to se Zavou pravda?
Obávám se, že jo.
Nemáš kapesníček?
Kluci, Zava právě zveřejnil video.
Ahoj, jak se máte? Musím se s vámi o něco podělit, přátelé.
Nejste mí sledující. Jste mí věřící.
Takže vám musím něco říct.
Zava odehrál poslední zápas.
Veškerý čas a energii teď budu věnovat
rodině a své avokádové farmě.
Když se budete věnovat tomu, co vás skutečně baví,
vesmír vám to náležitě oplatí. A nemáte zač.
Kamaráde. Musím promluvit s týmem.
Ale pak si vezmu věci, poběžím domů
a můžeme si přes internet zahrát na Robloxu. Co?
No tak jo. Mám tě rád, tati.
Já tebe taky. Jsem na tebe hrdý.
Je v pořádku.
VĚŘTE
Pánové. Hej.
Dneska to bylo těžký.
Man City na nás pořád má recept. Ale to nevadí.
Budeme mít další šanci později v sezóně.
Trenére, zítra je volno?
- Správně. - Dobře, tak se uvidíme v pondělí.
Trenére.
Co ohledně Zavy?
Skončil u nás.
V podstatě skončil s fotbalem, takže si to nemusíme brát tak osobně.
Je to, jako kdyby vám holka utekla s klukem, který by pro ni byl ten pravý.
No jo.
- Třeba Gina Gershon. - Jo.
Ale poslyšte. Já vám rozumím. Zava je pryč.
A víte co? Podle mě je to dobře.
- Co? Jako proč? - Fakt si to myslím. Poslouchejte.
Jistěže chci vyhrávat.
Ale chci vyhrávat s těmi, co tu chtějí být.
Nemůžeme ho přece připoutat ke skříňce a nutit ho, aby nás měl rád.
Mohli jsme to zkusit.
Kluci, hele. Jsme dobří.
Jo?
My jsme Zavu nepotřebovali. Víte?
Jo.
K výhře potřebujeme jenom kluky, co jsou v téhleté místnosti.
A vy tomu musíte jenom věřit.
To je znamení!
A je to. Jsme v háji.
Je konec. Jsme vyřízení.
Tak moment.
Nechte toho, jo? Nejsme vyřízení. To teda ne.
Ale máš pravdu, Bumbercatchi. Je to znamení. Souhlasím.
Znamení toho, že to je jenom obyčejná cedule.
Kluci, poslouchejte.
Víra nespočívá v tom, že si něco dáte na zeď.
Víte? Ta vychází odtud.
Jo? A odtud. A tady zespod.
Jediný problém je, že námi protéká tolik odpadu,
že si ty potíže působíme sami.
Blbostma, jako jsou závist, strach, stud.
A už s tím nechci mít nic společnýho.
Rozumíte mi? Vy snad chcete?
- Ne. - Ne, trenére.
- Ne. - Ne.
- Chcete?
- Ne. - Já taky ne. Ani omylem.
Víte, co mě naopak zajímá?
Víra v to, že jsem důležitý. Bez ohledu na to, co dokážu nebo ne.
Nebo víra v to, že si lásku zasloužíme všichni.
I když nám třeba někdo ublížil nebo my někomu jinému.
A co taková víra v naději? Co? To mě opravdu zajímá.
Víra ve zlepšení.
Že já se můžu zlepšit. Že my se zlepšíme.
Řeknu vám, věřit sobě a věřit jeden druhému
je zkrátka naprostý základ bytí.
A heleďte, jestli to dokážete... Jestli to každý z vás dokáže...
tak vám to nikdo neroztrhá.
- Uvidíme se v pondělí? - Ano, trenére.
Díky.
- Zítra ve čtyři? - To si piš.
Překlad titulků: Karel Himmer