Med den här förlusten, fortsätter Richmonds trista vinstlösa radda.
Ytterligare två mål av Zava räckte inte
och Newcastle demolerar Greyhounds med 4-2.
- Talangen finns på planen, Chris. - Sannerligen, Arlo.
Det här lagets problem kan finnas på avbytarbänken.
Fan också!
Helvete.
Sedan deras förlust mot Nathan Shelley och West Ham i förra månaden,
verkar det som att Greyhounds har sjunkit som en sten.
Alla föremål faller lika snabbt, Arlo. Förutom fjädrar.
Bra sagt, Chris. När Zava kom, sken solen. Men nu, om man är Richmondfan,
måste det kännas som om ingenting går åt rätt håll.
Bu! Bu!
Det går från dåligt till sämre
när Richmond välkomnar Manchester City mitt i veckan.
De är inte i form att lösa chiffret mot sina himmelsblå plågoandar
när de faller till nionde plats.
Jag visste att positivt tänkande var skitsnack!
VINSTER: 6 FÖRLUSTER: 3
OAVGJORT: 6 PASSNINGAR: 24
- Wow, det där var inte så trevligt. - Vad?
"Trots Zava, äter Richmond mer röv än din mamma."
- Kompis, lägg ner Twitter. - Det var ett sms från min pappa.
Jösses. Jag fattar bara inte. Ni vet?
Ansträngningen kan man inte klaga på. Vi kommer bara inte över puckeln.
Jag vet fasiken inte vad problemet är. Vet ni?
- Vårt försvar är en enda röra. - Vår offensiv är sliten.
Och om grabbarna bara tänker stå där
och glo på Zava hela jävla matchen, borde de fan köpa biljetter.
Okej, lite konstruktiv kritik. Det uppskattas.
- Hej, chefen. Vad pågår? - Jag har en snabb fråga till dig.
Kommer vi nånsin vinna en jävla match till?
Jag hör oron i din röst och dess volym.
Vilket är lustigt för vi satt just och brainstormade
och kom på riktigt starka lösningar.
Vet du vad vi ska göra? Vi ska låtsas att klubben är ett skepp.
Vi ska ta det skeppet, och vända helt om. Segla mot strömmen,
åka norrut mot Polstjärnan och följa den hem.
Norr är ditåt, Ted.
- Det här hållet? Okej. - Jag tror det är ditåt.
- Som sagt. Ditåt. - Ditåt, för fan.
- Jag är förvirrad. - Nej! Alla har fel! Det är ditåt!
Attans.
Tror jag.
- Kan jag ta det här? - Det kan du. Tack.
Ursäkta, kan du ta det här också?
Rebecca.
John Wingsnight. Vilken underbar överraskning.
- Hej. - Det här är Jessica Darling.
Jessica, raring, Rebecca Welton.
- Trevligt att träffas. - Hej. Detsamma. Hejsan.
Vi dejtade faktiskt några gånger.
Sen dumpade Rebecca mig utan förvarning. I det här kaféet.
Tro inte att jag går hit i hopp om att se dig.
- För det gör jag inte. - Okej.
Då får jag väl tacka dig, Rebecca.
Vi är förlovade.
Ring-a-ling-ling. Bröllop hägrar.
Förlovade. Gratulerar. Det var... Wow.
Hur... gick det till?
Vi matchade på apparna för sex månader sen.
Inte bantr. Det gick inte. Det kändes skumt, eftersom...
- Ja. - Och i ett hav av möjligheter,
fiskade jag och fångade mig en själsfrände.
Vi såg Hamilton på vår första dejt.
- Fantastiskt. - Sen försvarade han min ära.
Gud. Ja. Nu ska du få höra. Det var paus. Vi köade för att köpa soundtracket på CD,
för jag vägrar streama musik. Gissa vem som stod framför oss.
- Sir Anthony Hopkins. - Kan du tänka dig?
- Nix. - Jessica knackar honom artigt på axeln
och frågar om han kan filma en liten snutt till Jessicas far som Hannibal Lecter.
- Och han sa nej. - Ja.
Så jag tog den där rackaren i nackskinnet
och sa: "Du, vi tvingade inte dig att bli känd."
Sen tog jag en gruppselfie på oss tre och skickade till hennes fars sköterska.
- Han blev jätteglad. - Min näddare i röden.
- Vad? Jag bara... - Vad sa du?
Du blandade ihop orden.
- Vad sa du... Sa du: "Näddare i röden?" - Ja. Jag menade: "Räddare i nöden."
Jag bara... En hjärnfis.
Ovanligt för henne. Hon är faktiskt smart. Studerade på Oxford ett tag.
Vänta, nej, du sa: "Näddare i röden." Du sa just de orden.
Det gjorde jag.
Är du okej? Har du ätit?
Jag förstår verkligen vad Barbara menar, men som jag förklarade för dig,
det oroar mig att nya klienter kan innebära mindre uppmärksamhet
för de underbara personer vi redan representerar.
Och sen påminde jag Keeley,
om det du ofta sagt, Jack, att om vi kommer till en punkt
där vi känner att vi har för mycket, då anställer vi fler personer.
Det kallas "utveckling".
- Okej. Låt mig säga nåt. - Varsågod.
- Jag håller med Keeley. - Toppen.
Att vara en liten firma är det som särskiljer er.
Ska en restaurang verka framgångsrik - ta bort hälften av borden
så folk köar utanför dörren. Jag tycker vi kör.
Underbart. Ja.
Istället för löner kan vi ge bort borden vi kastade bort.
- Oroa dig inte, Barbara. Det blir bra. - Ja. Definitivt.
Tror du att solskenet avundas henne?
Hej, vännen.
Nu när de coola tjejernas möte är slut,
tänkte jag berätta att jag har startat en app.
Den är som bantr, men bättre och coolare
och vill faktiskt hjälpa folk att ha sex med kändisar.
- Vad? Shandy? - Den heter "Star Fuckr".
Och ja, vi söker investerare.
Jag antar att hon fortfarande är sur över det där med bantr?
Ja. Shandy är inte så bra på avvisanden, eller med sitt ex,
eller med arbetsplatser, eller de flesta substantiv, egentligen.
"Du är så passionerad, men jag måste släppa dig.
Jag är ledsen, men nån så talangfull som du kommer landa på fötterna."
- Vad gjorde jag för fel? - Nej. Keeley, förlåt.
Det är vad du ska säga när du avskedar Shandy.
Herregud.
Förlåt.
Det kallas för komplimangmacka.
Man ger nån dåliga nyheter, men för att mildra chocken,
lindar man in dem i två delikata skivor komplimanger.
Men jag kan inte sparka Shandy. Hon kommer hata mig.
Och hon tror verkligen att hon äger.
Det gör hon säkert. De sämsta brukar tro att de är bäst.
- Pappa kallar det "talangdysmorfofobi". - Den var bra.
Vill du äta lunch? Mitt möte blev just uppskjutet.
Abso-jävla-lut! Min mage började kurra när du sa "komplimangmacka".
Fan. Kom och kolla på det här.
NATHAN SHELLEY & ANASTASIA TILLSAMMANS PÅ FEST
Hur fan fångade Nate en snygging som Anastasia?
Hon kanske förlorade ett vad.
- Som i She's All That. - Ja.
Ja! Men Nates skönhet döljs inte bakom glasögon och en hästsvans.
Nä, för helvete. Hans omvandling skulle ske på insidan.
- Ja. - Ni vet, She's All That
är bara filmversionen av musikalen My Fair Lady.
Som baserades på George Bernard Shaws pjäs Pygmalion.
Jag älskar grisar. De är söta
och de är lika intelligenta som ett människobarn.
Ja, men visst är Anastasia snygg?
- Ja. Hon är väldigt söt. - Skitsnygg, bror.
Du, Zava. Vad tycker du om Anastasia?
Ingenting.
Min fru, Christina, är den enda kvinna jag kan se klart.
Alla andra kvinnor är... suddiga.
Wow.
Min fru är sexig, men som grannflickan, typ.
- Glasögon, hästsvans, hon målar. - Som flickan i She's All That.
- Som vad? - Det är en film.
Jag bryr mig inte om filmer. Jag föredrar att titta på min fru.
Wow.
Håller vi oss till vår 4-5-1, så är vi körda.
Byter vi till 4-4-2, så är vi körda. Men om vi försöker en 5-3-2...
- Vinner vi då? - Då är vi körda.
- Attans. - Man City.
Helt ofattbart att vår vita val heter likadant som strippklubben
där jag dansade i college.
Vad händer, Trent? Har du nån lösning åt oss?
Nej. Jag kan inte. Jag är bara här för att observera.
Jag fattar. Du vet,
du är som en sån där sadistisk naturdokumentärfilmare
som vägrar lägga ner kameran
trots att de ser en stackars försvarslös gullig, liten, skadad apa
på väg att bli attackerad av en flock hyenor.
Visst. Okej.
Har du nånsin övervägt en gammaldags långbollsmatch?
- Som route-one-fotboll? - Vad är det?
En sparka-och-springtaktik som kan vara ett alternativ
för ett övermatchat lag mot en överlägsen motståndare.
- Okej, toppen. Då gör vi så. - Nej, deras mittbackar är för atletiska.
- De skulle mörda oss. - Ja, ni är körda.
HENRYS SKOLA RINGDE. MOBBNINGSINCIDENT. RINGER NÄR JAG VET MER.
Är allt som det ska, Ted?
Henry blev mobbad i skolan imorse.
Om vi åker omedelbart
och byter flyg i Paris, kan vi vara i Kansas vid lunchtid,
och då är nollans hus nedbrunnet vid 12:30!
Nej. Det bästa man kan göra mot mobbare är att ignorera dem.
Sen smyger man in i deras hus kl 04:00, vilket, statistiskt sett,
är det klockslag folk är minst beredda på att försvara sig.
Korrekt.
Och när man står över dem där de sover i sina sängar,
börjar man slå dem.
Med ett tjockt tungt rep indränkt i rödfärg.
Klubbar dem om och om igen tills de vaknar,
och misstar färgen för sitt eget blod.
När de ber en att sluta,
skrattar man så högt man kan,
så länge man kan.
Och sen börjar man slå dem igen.
Ja.
Vet du, jag kanske väntar med sånt
tills jag hört detaljerna från Michelle, och vet vad som hände.
Visst, okej. Låter rättvist.
- Men tack. - Så lite.
- Rebecca, har du tid? - Självklart.
Kan jag sätta mig?
Leslie, all formalitet gör mig nervös. Bara sätt dig.
Grejen är att klubben är på väg åt fel håll,
och jag är rädd att det har att göra med kvaliteten på våra spelare.
Om vi inte lyckas bra mot City, måste vi kanske överväga...
...tänka oss att möjligtvis tänka, kanske fokusera rent teoretiskt,
- på att kanske byta tränare för klubben. - Vill du avskeda Ted?
När, under hela den där harangen, verkade det som nåt jag ville göra?
Leslie, det här är för dystert för mig just nu.
Därför ger jag mig själv tillåtelse att byta ämne.
Tror du på medier?
Ja, faktum är att jag gör det.
Varför är jag inte förvånad? Du är så, jag vet inte... excentrisk.
Tack. Min faster Devorah är en aning synsk, har ett inre öga.
Hon förutspådde att Julie och jag skulle få fem barn, alla pojkar.
Och se på oss nu. Ett helt hus fullt av blöta toalettsitsar.
Varför frågar du?
För några veckor sen, gick jag typ till ett medium.
Inte typ. Jag träffade ett medium.
Vad... Wow! Vad sa hon om säsongen?
Jag frågade inte.
Hon var lite fejk. Men hon sa att ett par saker skulle hända,
och nu har de... hänt.
Visst är det underligt?
Universum är fullt av saker vi inte kan förklara, Rebecca.
Fingernaglar. Vad är de till för? Och medier, även om många är lurendrejare,
kan hjälpa oss att se nåt i oss själva som vi inte kan se på egen hand.
Tack, Leslie.
Hej, ms Kakes.
- Från Rupert? - Min vän Anastasia.
Hon vill att du ska ringa.
Det förvånade henne att du inte bad om hennes nummer på Bones & Honey.
Jag ville inte vara för framfusig.
Okej.
Hej. Vad bra att jag fick tag i dig. Det är Nathan Shelley.
Det var trevligt att träffas häromkvällen,
och jag hoppades att vi kunde träffas igen och ta en drink.
Ja, förlåt, mamma. Jag bara övade... Hur lät det?
"Vi borde träffas och ta en drink till", är mer rakt på sak.
Ja. Okej, ja. Tack.
Okej, älskar dig. Hejdå. Hej. Okej.
Borde ta en drink till. Borde.
- Hej, Coach. - Hej, Rebecca.
- Ted. - Nej, jag vet.
Du skäms fortfarande för att du skrek på mig häromdagen, va?
Jag kan vara lite synsk. Det är okej.
Nej, jo... Jag borde inte ha gjort så.
- Bra pratstund, chefen. - Detsamma, Ted.
God eftermiddag.
Hej.
Ms Jones.
Hoppas du uppskattade lunchen med Jack.
Bara en snabb fråga.
Sa du åt Shandy att ringa Emma Jayye klockan 04:00 på morgonen,
fortfarande full på "espresso martinis",
för att pitcha sin idé för "kondomer för ballar"?
- Vad? - Emma Jayye designar solglasögon.
- Ja, nej, det gjorde jag inte. Varför? - Hon avskedade oss precis.
På grund av Shandy. På grund av din vän.
Shandy.
- Ja? - Kan jag få prata med dig, tack?
- Kan du vänta en halvtimme? - Nej, nu.
- Snälla, får jag titta på? - Barbara.
Hej! Du har fem minuter, sen måste jag gå ner och träffa en potentiell assistent.
Hon är rädd för hissar. Gulligt, va?
- Kan du sätta dig ner, tack? - Ja.
Shandy.
Ska jag få löneförhöjning?
Du är så briljant.
Men...
Kommer landa på fötterna? Vad i helvete?
Okej! Hör på, ni får!
Jag fick just sparken för att vissa inte klarar att jobba med en innovatör.
Så jag ska starta min egen PR-firma och sänka det här stället.
Vem hänger på?
Jag betalar dubbelt mot vad ni får här. Vem hänger på?
Okej. Tre månaders semester varje år, företagsbil,
massagebänk på kontoret med licensierad massör.
Vem hänger på?
Jag hänger på.
- Inte du, Dan. - Okej.
Barbara. Jag vet att du hänger på.
Jag hänger ingenstans med dig.
För att du är en fegis, och jag fan hatar dig.
Jag hatar er alla! Keeley, låt mig stanna.
Jag älskar att vara här. Vi är en familj.
- Jag älskar dig. - Du överlever, Shandy.
Nej, det kommer jag inte!
Era jävla fascistjävlar!
Jag fan... Era jävla tioprocentare. Ja, det är vad ni är.
Vet ni vad? Åt helvete med er allihopa.
Den där är vår.
Dra åt helvete då.
- Dan, vi går. - Jag tänker stanna.
Sug min kuk.
Okej.
- Jag säger inget. - Nej, men du tänker det.
Ja, ofta. Och för evigt.
Hejsan. Jag heter Rebecca Welton. Jag har tid hos dr Wagner.
Fyll i den här, så kommer han snart.
- Tack så mycket. Tack. - Slå er ner.
NÖDKONTAKT
FÖRNAMN RELATION
Rebecca. Vad trevligt.
Du behöver inte fylla i det där struntet.
- Kom in, min kära.
- Tack. - Varsågod och sitt.
- Japp. Tack. - Känn dig som hemma.
Så, hur har du det?
Med tanke på Richmonds svacka? Din stackare. Det måste vara stressigt.
Det har varit lite tufft, måste jag säga. Men vi har bara lite uppförsbacke.
Det kommer att lösa sig. Det vet jag. Så länge ni har Zava kommer det lösa sig.
- Visst är han fantastisk? - Det är han. Ja. Vi har tur som har honom.
Berätta, vad för dig hit idag?
Visst. Jag är medveten om att det jag tänker be om,
är lite långsökt med tanke på min ålder.
- Men jag bara undrar om... - Om du kan få barn?
Ja. Det.
Det är inte alls långsökt.
Jag behandlar kvinnor i din ålder - och äldre - hela tiden.
- Gör du? - Absolut.
- Med det sagt, jag kan inte garantera... - Nej, självklart inte. Jag vet.
Men vi kan ta lite prover och se vad som kan göras. Låter det bra?
- Toppen. Japp. Tack. - Sitt kvar, slappna av.
Jag ska be vår tekniker ta lite blod och ta fram lite bilder.
- Underbart att se dig. - Detsamma.
Heja, Richmond!
Okej, hör upp.
När ni går, ta en dusch. Få lite vila.
Men än viktigare, inga videospel före läggdags.
Såvida det inte är Animal Crossing. Den skiten är sövande.
- Ja. - Bra jobbat.
Vet ni, jag tror att vår tur har börjat vända.
- Tja, Sam... - Jan Maas, det behövs inte.
Sam, vi spelar skitdåligt, och alla vet det.
Ja. Ja. Ja.
Hallå. Nog med negativitet.
Ja, City är suveräna. Det är de. Men vem fan bryr sig? Det är vi också.
Så sluta uppföra er som ett gäng rädda små kaniner.
Nu gör vi den här skiten, visst?
Jamie har så rätt.
Det är som om han vore Zava.
- Rör mig inte. - Ni förstår, jag är ingen profet.
Profeter tror på nåt.
Men jag tror inte.
Jag vet, i mitt hjärta, i mitt skelett,
i mina välformade lårmuskler och sätesmuskler
att det inte finns nån motståndare det här laget inte kan besegra.
- Jag sa bokstavligen precis det. - Ni kommer inte vinna på grund av mig.
Ni kommer vinna för att ni samarbetar.
För att tillsammans...
...kan ni åstadkomma vad som helst.
Manchester City kommer förlora!
Hej. Där är du.
Hej, Ted. Förlåt att vi har gått om varandra.
Det gör inget. Jag fattar, du vet?
- Hur mår den lilla killen? - Han är okej. Han är i parken just nu.
Är han? Toppen.
Ja. Jake tyckte att det vore bra att komma ut och få lite frisk luft.
Ja. Nej, det är... Det var smart. Ja.
- Du då? Hur mår du? - Jag har definitivt mått bättre.
Jag hör dig.
Jag har slitit mitt hår hela dagen över det här.
Jag berättade för Beard och Roy vad som hänt.
De var beredda att hoppa på ett plan till Kansas
och köra den onda Västhäxan på grabben som mobbade honom.
Nej, Ted, Henry blev inte mobbad. Han var mobbaren.
Vad?
AFC Richmond mot Manchester City.
Normalt sett hade Greyhounds trogna markerat förlusten i kalendern
innan matchen ens spelats. Men ikväll, med Zava, finns det hopp om
att Richmond äntligen ska segra i den här ensidiga rivaliteten.
- Dags att sluta jobba. - Vi ses imorgon, Dan.
Nej.
Jag säger upp mig.
Nej, jag skojar.
Såvida du inte vill att jag slutar?
- Nej, jag ser dig gärna här imorgon, Dan. - Okej.
- Godnatt. - Okej. Tack.
- Godnatt, ms Jones. - Godnatt, Barbara.
Barbara?
Vill du gå och se Richmondmatchen ikväll? Nån av er?
Blir det lika våldsamt som sist?
- Förmodligen inte. - Då tackar jag nej.
Jag följer med.
Får jag låna ditt kontor och ringa några samtal?
Ja, självklart. Ja.
Kolla bara inte i min skrivbordslåda.
Gör det inte.
Jag ska definitivt kolla i lådorna.
Zava! Zava!
Zava! Zava! Zava! Zava!
Skala dem.
Skiva dem.
- Skär dem. - Ja.
- Mosa dem. - Jag skämtar inte.
- Heja tills rösten blöder. - Okej.
Ät dem.
- Utklassa dem, Sam. - Tack, Coach.
Hörni. Var är Zava?
HEJA GREYHOUNDS!
Du, Coach. Kolla in.
Etthundrafemton dagar i rad, utan kissfläckar på byxorna. Nytt rekord.
Stolt över dig.
- Fått kontakt med Henry än? - Nej, vi går bara om varandra.
Varför har inte världen bara en enda tidszon, du vet?
- Solen. - Visst, ja, den förbaskade solen. Oj, oj.
Henry är en bra grabb, du är hans pappa.
Vad som än pågår med honom, kommer han att klara sig fint.
- Tack, Coach. Det där behövde jag höra. - Nej, du behövde höra det.
- Det var det jag sa. - Var det?
Vi har ett jävla problem.
Är det min...
Två frågor. Är du redo att åka till matchen?
Och känner du den där hemska stanken?
Ja, och ja.
Herregud. Vad var det där?
Jävligt skumt.
Wow!
- Vad i helvete? - Var kom det ifrån?
Herregud.
"Lejonet har lämnat. Njut av lammet, subba. Puss, Shandy."
Jösses.
En liten påminnelse om att dra in hennes kodkort.
Dra åt helvete.
Herregud! Vilken stank. Jag är så
Efter dig.
Hej, Jade. Shelley. Bokning för två. Tack.
Och ni, miss? Hur kan jag hjälpa er?
Nej, hon... Vi... Det här är Anastasia.
Hon är en väldigt berömd modell, och vi är ute på en dejt.
Tillsammans. Två. För två.
Hej.
- Du har ett väldigt sött huvud. - Tack. Jag fick det från min far.
- Den här vägen. - Nej. Förlåt, Jade, raring.
Vi vill ha fönsterbordet, tack.
- Jag måste kolla med Derek. - Det har jag redan gjort.
Nathan Jelly! Fenomenbarnet!
Ja. Näven.
Hej!
Och vänta, vänta, vänta.
Örfila upp mig. Drömmer jag? Den unika Anastasia i min restaurang.
Jag är ett fan av ditt ansikte och kropp.
Husets bästa bord för er två. Den här vägen.
Ja.
Varsågod.
- Varsågod. - Tack, Derek.
- Väl bekomme. - Tack.
Det är inte så fint här.
Nej, men...
JAG HINNER INTE TILL MATCHEN.
HAR MED DETTA ATT GÖRA: ÄLSKAR DIG!
JAG HAR 1 000 FRÅGOR, MEN JAG SPARAR DEM!
HEJ, REBECCA. RESULTATEN HAR KOMMIT.
JAG RINGER EFTER MATCHEN. HEJA, RICHMOND!
Jag har dåliga nyheter.
Kom igen, grabbar. Kom igen!
Richmond är redo att starta matchen med Colin Hughes på Zavas position.
- Hughes mot Zava. Några tankar, Chris? - Ja. Det är det dummaste jag nånsin sett.
Matchen är igång. Men var är Zava?
Hej. Nåt nytt?
- Ingen vet var han är. - Det jävla aset svarar inte i mobilen.
Det gör inte heller hans agent, manager, reklamagent, tränare,
akupunktör, akupressurist, fekalieexpert, avokadoviskare,
inte ens hans barberare.
- Han kanske är död. - Det är fan bäst det.
Richmond har spelat utan Zava i tio minuter, och vi undrar alla varför.
Hejdå, min rara, illaluktande, lilla vän.
Om Shandy ber att få låna ett djur igen, snälla, säg nej.
Jag är ledsen, Keeley. Hon lovade mig en dejt med en kändis.
Jag har alltid velat lämna en restaurang och säga: "Inga bilder, tack."
Edward, man ska älska nån för vad de är, inte vem de är.
Här får du en jättepåse med skit.
Ja. Det börjar väl äntligen lukta bättre, va?
Bättre? Visst.
Nu luktar det som om nån sket i en kopp pumpalatte.
Du. Jag behöver en drink. Har du nåt?
Fan. Nej, tyvärr.
Vänta.
Shandys jobbvodka kommer äntligen väl till hands.
- Sjyst. Var gömde hon den? - På sitt skrivbord.
- Ja. - Du vill väl ha nån mixer och is.
- Kanderade apelsiner? - Keeley, du är bedårande.
Men jag gick på den högst ansedda internatskolan i Danmark.
Vi halsade varm vodka till frukost.
Wow. Inte mycket förvånar mig, ändå lyckades du precis.
- Skål. - Skål.
Jag kan inte posta det här.
Jag kan inte posta spyor. Folk kommer se det här, och de kommer vilja spy.
Okej. De goda nyheterna är, att det smakar bättre än det ser ut.
Och pitabrödet köps färskt från bageriet längre ner på gatan.
Mata mig med det.
Okej.
Ja?
- Nate? - Ja?
Kan vi gå härifrån? Alltså, maten är jättegod,
men det är så slitet och sorgligt.
Okej, lyssna, jag vet att det inte är så coolt,
men det här stället är viktigt för mig.
Det var här min familj firade våra födelsedagar och årsdagar.
Det var hit vi gick när jag blev biträdande coach för Richmond.
Alla viktiga händelser i våra liv har utspelats här.
Och därför är det här stället bättre än coolt för mig.
Men hur tänker jag? Vi borde beställa saganaki!
Jag ska ringa ett samtal.
Min vän har influensa. Jag måste kolla hur hon mår.
Nej, det... Det är väldigt snällt. Mycket vänligt.
Behöver du allt det där för att ringa?
Okej.
Ledsen, kompis.
Måste ändå ta betalt för spriten.
Och slutpoängen blir 4-0,
och Richmonds Ahabs har fortfarande inte lyckats fånga sin blåval.
Och utan Zava ställer vi oss frågande till
om laget ens hör hemma i Premier League.
Utan Zava hör det här laget inte ens hemma i min kyrkoturnering, Arlo.
Det är en tävlingslysten liga, med rätt begåvade präster.
Ni är ett gäng riktiga klantarslen! McAdoo, du suger!
Utan Zava är ni skit! Till och med med Zava, är ni skit!
MYSTERIET ÄR LÖST!
SKA ZAVA DRA SIG TILLBAKA? LIGAN CHOCKAD!
ZAVA ANTYDER ATT HAN SPELAT SIN SISTA MATCH.
Hej, doktorn.
Ja, stor förlust idag.
Det gjorde jag. Jag såg just tillkännagivandet.
Ja, extraordinär talang. Jag är ledsen, jag har lite bråttom.
Det vore toppen. Tack.
Okej.
Visst. Ja. Det var det jag trodde.
Det är definitivt bättre... Bättre att veta säkert.
Ja, tack igen.
Ja, det var trevligt att träffa dig igen också.
Tack.
Va? Har du dejtat en födelsedagsclown?
I tre veckor.
Hade du nånsin sex med clownen? Alltså, med näsa och allt?
Så klart jag hade.
I hans bil, faktiskt.
Inklämda i bilen med 30 av hans clownvänner.
Gud. Att höra talas om dina galna ex
får mig att må bättre över min senaste relation.
- Fotbollsspelaren, va? - Ja.
- Ja. Jamie, vad-han-nu-heter? - Nej. Eller, jo... Nej...
Det jobbiga uppbrottet?
Nej. Det var kul. Femstjärnigt. Skulle bryta upp igen.
Det var faktiskt...
Nej, det låter jag bero. Jag tänker inte prata om det.
För det gör fortfarande ont.
Jag är trött på att må så. Jag brukade vara en glad prick.
- Jag tycker du verkar glad. - Lustigt.
Inte lika kul som att knulla en clown.
Vi tillbringade kvällen med att plocka upp typ 50 kilo lammpluttar.
Det roligaste jag gjort på månader.
Jag har mycket roligare än så här, typ hela tiden.
Dra åt helvete.
Du.
Tack för allt.
Det var så lite.
Fan. Förlåt. Jag borde inte ha gjort så.
Fan.
Det borde du absolut ha gjort.
Baklava för två.
Jo...
Min dejt var tvungen...
Jag kommer inte kunna äta allt det där själv.
Om inte du gör mig sällskap? Nej.
Visst.
Vår baklava är ju trots allt gudomlig.
Ja, jag har inte...
Varje gång jag försöker imponera på nån, låter jag av nåt skäl som min mormor.
Din mormor?
Okej, tja...
Slå dig ned.
Den enda trösten
är att veta att i alla oräkneliga parallella universum,
finns det inte ett enda där vi vinner.
SUCCÉPYRAMIDEN
Jag vet vad Madchester är.
FACETIME VIDEO
Grabbar. Det är Henry. Gör det nåt om jag...
- Gör din grej. - Tack.
Hej, grabben.
Hej. Jag är ledsen för matchen.
Oroa dig inte för det. Sånt händer. Kul att se dig, mannen.
Du, hör på, jag har velat prata med dig,
om det där som hände i skolan häromdagen, du vet?
Pappa, jag gjorde bort mig.
Om jag hade följt ditt råd, hade inget av det här hänt.
- Vilket råd? - "Om du är arg, räkna till tio.
- Om det inte funkar, räkna en gång till." - Ja.
Det är nåt min pappa brukade säga.
Sen sa farmor åt honom att nummer var oräkneliga
för att stå ut med hans snarkande.
- Är Doug okej? - Jag sa till honom att jag var ledsen,
genom att framföra en ursäktsrap framför hela klassen.
Vet du vad, en hiphoplåt är ett bra sätt att förmedla nåt.
Du vet? Ta hiphoplåten "The Message" som exempel.
Hej, grabbar. Bra kämpat idag.
Mr Higgins, är det där om Zava sant?
Jag är rädd för det.
Näsdukar till Dani.
Grabbar. Zava postade just en video.
Hej. Hur mår ni? Jag har nåt att dela med er, mina vänner.
Ni är inte mina följare. Ni är mina troende.
Så det... Jag måste berätta för er.
Zava har spelat sin sista match.
Hädanefter ska jag ägna all min tid och all min energi
åt min familj och min avokadoodling.
Om ni lägger er energi på det ni verkligen älskar,
kommer universum stoppa sin sak i er igen. Varsågoda.
Du, kompis. Jag måste gå och prata med laget lite snabbt.
Men sen ska jag ta mina grejer och hasta hem.
Vad sägs om att gå online och spela lite Roblox? Låter det bra?
Utmaningen antagen. Älskar dig, pappa.
Jag älskar dig också, kompis. Jag är stolt över dig.
Han är okej. Han är okej.
Han är okej.
TRO
Mina herrar, hallå.
Det var en tuff match ikväll. Okej?
Man City kan fortfarande vårt spel. Så är det.
Vi kommer få ett nytt försök att klå dem senare på säsongen.
Coach, ingen träning imorgon, va?
- Det stämmer. - Okej. Då ses vi på måndag.
Vänta. Du, Coach.
Vad hände med Zava?
Han hoppade av laget.
Tekniskt sett drog han sig tillbaka från hela sporten,
vilket får det att kännas lite mindre personligt, va?
Ni vet, som om,
ens flickvän rymmer med nån snubbe och de visar sig vara själsfränder.
- Ja. - Gina satans jävla Gershon.
Men lyssna. Jag hör er, okej? Zava är borta.
Och vet ni vad? Jag tycker det är bra.
- Vad? Hur? - Det gör jag. Hör här.
Vill jag vinna? Ja, för fasiken.
Men jag vill göra det med dem som vill vara här.
Vi kunde ju knappast binda fast honom vid skåpet och tvinga honom att älska oss.
Vi kunde ha försökt.
Hörni. Grabbar, hör på. Vi har nåt bra på gång här.
Visst?
Vi behöver inte Zava. Ja?
Ja.
Allt vi behöver för att vinna är de som finns i rummet just nu.
Och det ni grabbar måste göra är att tro på det.
Det är ett tecken.
Det är kört. Vi är fördömda.
Vi är körda. Vi är fördömda.
Vänta lite nu. Lägg av, okej? Vi är inte fördömda. Ingen är fördömd.
Men, Bumbercatch, ja, du har rätt. Det är ett tecken. Jag håller med. Ja.
Faktum är, att det bara är ett tecken.
Okej, grabbar. Lyssna på mig.
Tro uppstår inte bara för att man hänger nåt på en vägg.
Okej? Den kommer här inifrån. Ni vet? Och här uppifrån. Här nerifrån.
Enda problemet är, att vi alla har så mycket skit inom oss,
att vi ofta förstör för oss själva.
Ni vet, skit som avund eller rädsla, skam.
Jag vill inte hålla på med sån skit längre.
Vet ni vad jag menar? Vill ni det?
- Nej. - Nej, Coach.
- Nej. - Nej.
- Vill ni?
- Nej. - Nej, inte jag heller. Fan heller.
Nå, vet ni vad jag vill hålla på med?
Tanken att jag är viktig, ni vet. Oavsett vad jag lyckas med eller inte.
Eller övertygelsen att vi alla förtjänar att bli älskade,
oavsett om vi blivit sårade eller kanske sårat nån annan.
Och vad sägs om hopp? Ja? Sånt vill jag hålla på med.
Tron att saker och ting kan bli bättre.
Att jag kan bli bättre. Att vi kommer bli bättre.
Ja jösses. Att tro på sig själv. Att tro på varandra.
Det är det fundamentala i att leva.
Och lyssna. Hörni. Om ni kan göra det, om var och en av er kan göra det...
...det kan ingen ta ifrån er.
- Ses vi på måndag? - Ja, Coach.
Tack.
- Imorgon kl 04:00? - Helt jävla rätt.
Undertexter: Victoria Heaps