Meie mäng ei võta vedu isegi liigavälisel matšil.
Sõpruskohtumisel.
- Siin polnud sõprusest haisugi. - Matši nimetus on sõpruskohtumine.
See sport ajab mind hulluks.
Rebecca, palun vabandust.
Sa tulid Amsterdami ja olime Ajaxis nii ebaviisakad võõrustajad.
Marjolein, sa olid küllaga lahke. Eriti olukorda arvestades.
MILLEKS ZAVATA VAEVUDA?
Ongi kõik.
- Järgmise korrani. - Tänan.
Oli tõeline au siin Johan Croyff Arenal mängida.
Ei, au oli täielikult meie päralt. Aga nime hääldus on Johan Cruijff.
Sellegipoolest.
Issand, kui masendav laul.
Kas nõustud, et tulemus on demoraliseeriv?
Aga õnneks oli meie vaim juba murtud.
Ja Roy Kent, kas nõustud, et Richmond mängib objektiivselt nigelalt,
sest olete Zavata tühised?
Keda kotib? Kuradi sõpruskohtumine ju. Neis ei mängi päriselt.
Me ei vestle päriselt.
Sa pole päris ametiga päris isik.
Ja mul on väga raske sellest päriselt hoolida.
Vau.
Selge.
Jan...
- Tere. Tänan. - Tere. Ägedalt roosa.
Olgu. Veedame siis õhtu Amsterdamis linna peal.
Võtame sellest viimast. Mis plaan on?
Kahjuks olen hõivatud. Külastan Amsterdami esimest korda
ja kohtun punaste laternate kvartalis kellegi erilisega.
Ei.
- Oleme siis kahekesi, tüdruk. - Tahaksin küll...
- Kiire alt hüppamine. - Kust teadsid, et alt hüppan?
Sest su hääles kõlab teatud noot vaid siis, kui valmistud vabandama.
- Lase käia, ütle seda. - Hästi.
Tuleb välja, et täna öösel on aegade parimad virmalised.
Kõige virmalisemad. Norras.
Ning Jack ootab oma lennukiga mind praegu lennujaamas.
Peen.
Ja vapustav.
Mine.
- Luban selle sulle heastada. - Heastadki.
Tubli töö, Jan!
Ja Roy, tänan veel kord, et seda teed.
Jaa. Iga kell.
- Armastan sind. - Mina sind.
- Kuhu ta läheb? - Kohta, kus end ta vääriliseks peetakse.
Siin ta ongi.
- Keegi on tujukas. - Jah.
- Oot. - Tegelikult...
Mis sa arvad?
Neid tüüpe saab vaid ühel moel „üles sulatada“.
Tardumusest vabastada. Kena.
Ma ütlen midagi.
Hei, sellid.
Lausun kohe kolm sõna, mida treener vaid täie tõsidusega ütleb.
- „Olete kõik sitad“. - Ei.
- „Teadmistes on jõud“? - Tõsi, aga ei.
- „Ela, naera, armasta“. - Ei.
Õige vastus on: „Täna komandanditundi pole.“
- Mida? - Just nii.
Ma ei taha näha teie ilusaid nägusid enne, kui bussi naaseme. Mis kell?
Kell 10, kullake!
Kuulsite teda. Kell 10.
Olgem ettevaatlikud. „Hill Street Blues“.
Tark tegu, treener.
Nojah, nad vajavad seda.
Sina vajad rohkem.
Amsterdamis komandanditunnita!
Pikutame, et pärast kauem ärkvel olla?
Ei. Kannatame ära ja kohtume kõik vestibüülis kell 17.
Jaa!
Pöörane öö tuleb!
Sul mitte, Tartt!
Läki!
Tõsiselt?
Trennist puhkust ei saa, kurat!
Aga mu asjad?
Selge.
Palun viska see minema.
Läki!
Tore. Lõbutsege.
Ma näen vaatamisväärsusi. Teen trenni. Amsterdamis.
- Ära seda päriselt minema viska. - Olgu.
Oota, treener!
Väljun bussist, boss.
Jooksuga!
See saab hea olema.
Hei. Tule õige õhtul minuga.
Võrratu. Tänan.
Tore. Meie esimene peatus on punaste laternate kvartal.
Kas teadsid, et Amsterdam pärineb 13. sajandist?
Pöörane, eks?
Treener, siitkaudu.
See on maailmakuulus „kõhn sild“!
Jah?
Seda oli näha James Bondi mängufilmis „Teemandid on igavesed“.
Jäta see kuradi vaatamisväärsuste jant, tola.
Järgmisena Amsterdami peenim maja.
See lööb su pahviks. Tule nüüd. Liigume, sell!
Halloo.
Haisukott, mis viga?
- Ei midagi. Miks küsid? - Paska ajad!
Tundsin kõhus soojust, seega mure on. Räägi välja!
Ninakas, seekord sa eksid.
Eal ei eksi.
Issand.
Mis kellad need on?
Kas sa oled kasiinos?
Ei. Hoopis jalutan üksi Amsterdamis ringi.
Olen täiesti vaba. Käekottigi pole kaasas.
Õigus jah, Amsterdam. Mul ununes. Kadestan.
Söö mu eest kanepikooki ja helista paanikas.
- Armastan sind. - Tšau.
- Jah. - Jah?
Nägin sind seal kõndimas ja mõtlesin: „Pean kaunitarile midagi ütlema.“
Selge. Mida sa täpselt...
Issand. Issake!
Kurat.
Issand!
Kas said viga?
Ei. Ma olen kombes.
- Lihtsalt külm on. - Tule.
Vabandust, kas nägid, kuhu mu telefon kukkus?
Vahet pole. Elus oled. Tule.
Jah. Minu telefon, seega...
Olgu siis.
Tule. Sa vajad sooja.
Mida sa mulle öelda tahtsid?
Sa kõndisid rattateel.
Kuidas ma seda teadma peaksin?
Kuradi lollakas koht.
Tule.
Mäletad, 92. aasta OM-il keeldus Jordan Reebokit kandmast?
Muidugi.
74. a jalka MM-il ei tahtnud Cruyff Adidast.
BOSS, ÕHTUSEID PLAANE?
Talle tehti kahe triibuga särk. Vinge sell oli.
Aga ta oli ka 60-ndate etalon, seega tegelikult Jordanist suurem.
Ta oli nagu Jordan ja John Lennon koos.
Lahe.
- Valisid koha, kus süüa? - Pagan. Ei, ununes.
Kohe valin.
Vaatame...
See võib hea olla. Yankee Doodle'i Burgeriait.
„Ehtsa Ameerika eine elamus koos Ameerika suuruses portsjonitega.“
Kodune kõhutäis kuluks küll ära.
- Kuidas kõlab, treener? - Mis hinne on?
2,7.
Viiest.
Küllap leiame parema.
Olgu.
Ei tea, mis minuga toimub.
Ma justkui olen jännis või midagi.
Pean tegema midagi, mis mind mõtetest vabastaks.
Nagu vastu vahtimist saama või
paar pudelit punast veini jooma ja ema peale karjuma.
Tead, lihtsalt... Tahan midagi uut proovida.
Aita mind inspireerida.
Ma olen väga kaua oodanud, et sa seda ütleksid.
Pidanuksime ammu rongiga Pariisi sõitma.
Kas juua soovite, härrad?
Leffe Blond.
- Mulle õlu ja pits te... - Ei!
Läheme kohe välja, aga tänan.
Pole tänu väärt.
Olgu. Kõik on siin.
Mis plaan siis õhtuks on, kapten?
Ma kuulan kõigi ettepanekuid.
Minu jaoks on Amsterdamis parim tegu rongiga Pariisi sõita.
Ma kordan, et see pole nali.
Teate, mu isa soovitas kanalis paadiga tuuri teha.
- Nii näeb linna hästi. - Haag on lähedal.
Võime Rahvusvahelist Kohut külastada. Paika uurida. Küsimusi esitada.
Tahaksin tulpi näha.
- Tulbipõlde? - Ei, vaid ühte tulpi.
Terve põllutäis oleks korraga liig.
Oot, nalja teete ju? Me peame minema seksisõud vaatama.
Väga kultuurne, Thierry.
Jou, Trent! Mida tegema peaksime?
No sel linnal on võrratu muuseumikultuur.
Täna on lausa õhtu nimega Museumnacht, mil muuseumid on kaua lahti.
Ma ei tulnud Amsterdami õppima.
Jah.
- Andesta, Trent. - Aga hea katse.
Ei tea. Linn tundub küll kena,
aga äkki oleks kergem kõigil hotelli jääda ja tore tiimi filmiõhtu teha?
Sam, ole nüüd.
Hei, poisid. Lõbutsege täna.
Higgins. Kuhu minek?
Täna õhtul saab noorest Williamist mees.
Tšau.
Ei.
Jan Maas, oleme su kodukandis. Mida välja pakud?
- Jah. - Õigus jah. Räägi.
Olgu, turistid. Tänan, et kohutavad ideed ära ütlesite.
Kuulake nüüd. Mu nõbu Martin Garrix keerutab plaate
- öö läbi kestval erapeol. - Tema nõbu vist.
Joogid, tants ja naised hommikuni välja,
mistõttu saab ka korraliku hommikusöögi.
Hei, vabandust. Ma pean vist loobuma.
Sõin marineeritud heeringat ja nüüd on kõht kahtlane.
- Sa jääd seksisõust ilma, vennas. - Peost ikka.
Ootan kõiki nilbeid üksikasju.
Edu, härrad.
- Nägudeni. - Hüva.
Hästi, vennas.
Joo vett!
Nii. See erapidu on siis ilmselge vastus?
- Jah. - Tore.
Sõidame vaid kaks tundi bussiga Groningenisse.
Kaks tundi?
- Kähku läheb. - Kaks.
- Küll teile meeldib. - Hei, amigos. Jaguneme gruppideks?
Tulbid minuga!
Ei! Lükkan idee tagasi.
Valime ühe koha ja läheme tiimina.
Vabandust. Tellime vist nüüd need joogid.
Ja palun tooge mulle suur kuhi salvrätikuid. Tänan.
Aeg hääletada.
- Seksisõu on naljakas. - Ei lähe seksisõule.
Tahan tulbielamust, millest kõik räägivad.
Üllatavalt hea veesurve paadi kohta.
Halloo?
Kurat.
Halloo?
KLM - NÄETE EUROOPAT KAKS KORDA ROHKEM POOLE LÜHEMA AJAGA
Halloo?
SULLE
UIMASTITETA (AUSÕNA)
Persse, kui hea.
Seal on pink armastusloost „Süü on tähtedel“!
Filmiversioonist!
Turist!
- Punaste laternate kvartal. Lahe. Äge. - Just nii.
- On kodus kõik korras? - Olemegi kohal.
Tema nimi oli Chet Baker.
Ameeriklane, andekas trompetist, unikaalne laulja ja heroiinisõltlane.
Teda painasid deemonid,
aga ta suutis siiski kaunist muusikat teha.
Tema tõttu ma džässist huvitusingi.
Kuuled tema lugu ja mõtled: „Miski pole rohkem punkrokk kui see.“
Siis 1988. aasta 13. mail
suri ta siinsamas ära.
Vau. Kuidas ta suri?
Ta kukkus alla sellest aknast seal.
Aga kas see oli õnnetus? Kas ta hüppas või teda lükati.
Ja täna lahendame selle müsteeriumi.
Ei. Me tulime vaid legendile austust avaldama.
Mis ta surma põhjustas? Me ei tea.
- Teame vaid seda, et uimastid on halvad. - Jah.
- Tõepoolest. - Jah.
Ma sain paar nädalat tagasi bussijuht Kennethi käest kraami.
Oot, sa reisisid sellega? Siin on ju seda küllaga.
Noh, mulle ei meeldi, kui mu rohtu maksustatakse.
Ei tea, treener.
Ma olen alati eelistanud õlut või hapusid kummikomme.
Hapud kummikommid ei loo sõna otseses mõttes su ajus uusi teid.
Kujuta ette värsket lumevaipa, mis katab ära kõik jäljed
su seni käidud teedel,
sundides sind, ei, julgustades sind uuesti alustama.
Ja milline on maitse?
Rõve. Seega enamik lisab seda pähklivõile ja želeele või jogurtile.
Ja kumba me teeme?
Ei kumbagi. Me teeme teed.
Ole nüüd, mees. Nalja teed?
Nagu peidaks junni oksesmuuti sisse.
Ma ei ütle seda tihti,
sest minu arust on see vaikimisi selge, aga usalda mind.
Nii muudad oma meelt.
Ma ei suuda. Andesta.
Oh sa poiss.
Kas jõid ka?
- Mis seis on? - Seksisõu sai üheksa häält.
Erapidu sai üheksa häält.
Ja tulp sai ühe hääle.
Järele jäävad kaks: seksisõu versus erapidu.
Ja keegi valis ju tulbi, eks? Aga kes?
Dani, sa kirjutasid selle hispaania keeles.
Keegi kirjutas selle hispaania keeles, jah.
Vahet pole, mille valime. Otsus peab üksmeelne olema. Arutage.
Mõte seksisõu nägemisest ei eruta mind, vaid tekitab ebamugavust.
Eks? Seetõttu pooldan ma endiselt toredat lihtsat filmiõhtut.
Aga nagu enne ütlesin,
Jani tõepoolest tülikas plaan on võrratu alternatiiv.
Jah? Olgu. Tore. Läki.
Ei! Kutid, kuulake mind.
Me oleme kahe tunni kaugusel sellest peost,
aga vaid 10 minuti kaugusel seksi vaatamisest. Olge nüüd.
Asjad lendavad ringi...
Palun öelge mu sõbrale, et ta on igav turist.
- Mis su nimi on? - Kõik kutsuvad mind Van Damme'iks.
Olgu, Van Damme. Kas eelistad maksta, et kahte väsinud inimest seksimas näha,
või pigem lähed peole, kus võid ise seksi saada?
Nad on väsinud?
Kurnatud.
Algab viimaks meie õhtu Amsterdamis!
Groningenis, jah!
Ei, oot. Enne peame ju sööma?
Jah. Kindlasti. Olgu, mida süüa tahate?
- Ramen'it. - Šavarmat.
- Ei. Me pole söönud... - Kanepi-brownie'sid. Või Mehhiko toitu?
- Halloo? - Siin mina. Kas tohin sisse tulla?
Jah, muidugi. Sinu maja... paat ju.
Tere.
Sul polnud vaja lahkuda.
Ei, aga niigi ebamugav on võõra paadis duši all käia.
Ja pole vaja lisaks karta, et mõnest august piilutakse.
- August piilutakse? - Jah.
Sellega näitad oma vanust.
Sind kujutasin pigem veebikaameraga ette... Igatahes, tänan sellegipoolest.
Sa veritsed.
- Mida? - Sa veritsed.
Mida?
- Issand. - Ära muretse. Võta istet.
Ma ei teagi, kuidas see juhtus.
Ma olin sõjaväes.
Sain vastava väljaõppe.
Ning ma ei taha verd oma põrandale.
- Eks? - Jah.
Sul on tugevad pahkluud.
Jah, ma kannan palju kontsi. Tööl.
Hästi. Sedasi.
Vabandust. Harjumus.
Sõjaväe väljaõpe.
Ning tee oli väga hea. Tänan.
Kas oleks parem, kui brändit lisaksime?
Ei. Ma ootan vaid, kuni mu riided ära kuivavad,
ja siis lasen jalga.
Kahe tunni ja 40 minuti pärast.
Olgu.
Kui oodata ei taha, kutsun takso sulle ja su märgadele riietele.
Võin ka õhtusöögi teha.
Nojah, ma olengi tegelikult üsna näljane.
Ning märgi riideid on üsna raske kanda, nii et jah.
Persse kah, õhtusöök oleks tore.
- Tore. Gezellig? - Jah.
Oot.
Võid siit midagi selga panna.
Kas peaksin tundma muret selle pärast, et sul on kastitäis naiste riideid
oma hulpivas majas?
Ega need trofeed ole?
Ei. Mu endise partneri riided. Ta oli pikk nagu sina.
Vabandust. Kas ta suri ära?
Kahjuks... ei.
Palun, võta aga.
Ma ei saa vist laenata su eksi... Issand, see on kaunis.
Palun, pane selga. Sööme, siis saad minna. Eks?
Jah. Olgu.
Ja pärast õhtusööki võin su jalgu masseerida.
Mitte mingil juhul.
Kindel? Mul on korralik tehnika.
Ma usun, aga jätan vahele.
Olgu siis. Hästi. Seisa seal väsinud jalgadega, purukainena.
Mind see ei kõiguta.
Hästi. Kalla siis. Ma võtan veidi.
Gezellig.
Amsteli jõele tehti tamm. „Amsteli tamm“.
Amsterdam. Andekas, eks?
- Tule. - Jää üheks kuradi hetkeks seisma, kurat!
Palun.
Issand.
Kuidas sa selle paiga kohta nii palju tead?
- Amsterdam ju. Kuidas sa ei tea? - Ma pole eal siin käinud.
- Mida? Mitte kordagi? - Ei.
- Mitte ühelgi poissmeheõhtul? - Ei.
- Mitte ühelgi matšil? - Ei.
Mitte ühtegi lendu ei suunatud siia, sest mõni EasyJeti reisija oli tropp?
- Seda ei juhtu eal. - Juhtub.
Juhtub küll, kui piisavalt tropp oled. Mina olingi.
See näeb välja nagu Disney vanalinn.
Kõik tundub kuradi võlts.
Pole võlts.
Ole nüüd. Tuuleveskid? Võltsid.
Ma pole siit päritki, aga solvun siiski.
Tuuleveskid on ehtsad. Mida sa ajad?
Oma silm on kuningas.
Rattaid vajame.
Mida? Ei!
- Treener, kui tahad lahkuda... - Hommikul näeme.
Hei.
Tere. Kas saan aidata?
Kas vanilliviina on?
Issand, ei.
Palun üks õlu. Tänan.
- Palun, kullake. - Tänan.
Hei, luba mul küsida: kas sa tead, kes ma olen?
Saladuse võin rääkida?
Täna oled sa, kes iganes olla tahad.
Jah.
Jää siia, hiljem algab pidu. Piksenoks. Hea meeleolu, häid sõpru leiab.
Kõlab lõbus. Osalen.
Trent! Hei.
Kas saaksin oma kolleegile joogi, palun?
Vabandust, kas sa ütlesid „Piksenoks“?
Ma olen vist vales kohas. Minu viga. Nägemist.
Seda juhtub alatasa.
Jah.
- Colin! - Oli tore, Trent.
Colin. Ma juba teadsin.
Juba mitu kuud tean. Ma ei öelnud kellelegi midagi.
Küllap on mul selleks hea põhjus, eks?
Jajah.
REBECCA EHK „DA BOSS“
LIHTSALT UURIN SEISU.
LOODETAVASTI ON SUL TORE ÕHTU.
AMSTERDAMI SÜNDMUS „MUSEUMNACHT“.
KUNST ON PÄEVAL TORE, AGA ÖÖSEL VEELGI PAREM.
MIDA ON TEIL KAOTADA?
Su eksil on võrratu maitse.
Tegelikult seda ta vihkas.
Muidugi vihkas. Mina ju ostsin selle talle.
Hei. Gezellig, eks?
Lõhnab võrratult.
Peaaegu valmis.
Kas sa drinki soovid?
- Hea meelega. - Palun võta ise.
Kas peaksin kartma seda, et üks hiiglaslik hollandlanna kägistab mu
- tema riiete kandmise eest ära? - Ei.
Meie suhe lõppes juba tükk aega tagasi, seega ära muretse.
Pole viga, ma ei tahtnud... Sa ei pea üksikasjadest rääkima.
Ta oli truudusetu.
Armastasin teda väga, nii et see muserdas mu
ning ma äärepealt hävitasin seetõttu meie pere.
Aga siis aja jooksul
mõistsin ma, et see ei juhtunud minuga, vaid minu jaoks. Mõistad?
Terviseks.
Proost.
- Pruust. Prost. - Proost.
Proust.
Kas mingi hollandi vana laulab Kenny Rogersi laulu „She Believes in Me“?
Oot-oot. See hollandi vana on suur André Hazes,
kes laulab laulu „Zij Gelooft in Mij“. Selge?
Olgu.
Ning jah, see oli algselt Mänguri laul, aga...
Ja kes teab Võib-olla mõnel erilisel õhtul
Kui laulan õigesti
Leian tee
- Mida perset sa teed? - Lihtsalt ole kannatlik.
Ratast?
Tänan. Palun kahte.
Naudin väljakutset. Hoia seda.
Semu, tegime just tänase õhtu vapustavaks.
Ma ei taha kuradi rattaga sõita.
Jäta nüüd. Lõbus oleks.
- Voilà. 60 eurot. - Võta sada.
Tänan.
- Võta. - Hoia eemale.
- Ole nüüd. - Ma ei taha.
Võtame rattad, leiame tuuleveski...
- Ma ütlesin „ei“. - Miks, kurat?
Ma ei oska rattaga sõita!
Raha tagasi ei saa.
Põrgu päralt, Roy. Kas sa kingapaelu siduda oskad?
Ära ole jobu.
Kui ma Sunderlandi läksin,
lubas vanaisa mind sõitma õpetada, kui jõuludeks naasen,
aga ta suri ära ning ma pole rohkem sadulas olnud.
Ja seda öeldes mõistan,
et sõitma mitte õppides olin ta mälestusega lugupidamatu
ja nüüd on mul häbi. Ärme räägi sellest.
Las ma valan oma negatiivseid tundeid sinu peale välja, isegi kui sa seda ei vääri.
Lase käia, Roy. Oma vanaisa nimel.
Persse.
Olgu. Istud sirge seljaga, hoiad pea püsti ja väntad.
Kohe tagasi püsti.
Pane jalad pedaalidele.
Just nii, väga hea. Vänta nüüd.
Pane jalg ped...
Olgu. Hea küll.
Ratta peale. Sedasi.
Tõsta üles, aga vihaselt, mees.
Tubli poiss. Vänta, vänta! Just nii. Ai!
Tubli poiss, vänta. Saadki... Just nii!
Väga hea! Kaks sekundit õnnestus. See on progress.
Rahu nüüd, semu. Rahu.
Hei! Sul läks hästi, mees. Rahune maha.
Kuidas see kedagi aitab?
Sinna. Sedasi. Väga hea.
- Ma ei saa teisele poole pöörata. - Hästi. Siia.
- Teisele poole ei saa. - Siia! Sõida mulle otsa!
Tähtis on tasakaal. Nagu triblades. Triblades oskad tasakaalu hoida. Just nii.
Väga hea. Sa...
- Olgu, semu. - Tapan su ära.
- Sa sõidadki. - Ma sõidangi.
Lähme kuradi tuuleveskit otsima!
Vanaisa nimel! Oota mind.
Istume siin?
Nojah. Sa käskisid head kohad valida.
Jah, aga need on nii lagedal.
Oi ei. Nagu kord istusin improkomöödia sõul silmatorkaval kohal.
- Kas lauldakse, et meenutan altaripoissi? - Pole viga. Tubli olid.
- Sinu jook. - Tänan.
Tänan tulemast.
Üksik palverändur on fanaatik, aga kahekesi on juba palverännak.
Terviseks.
No nii.
Tere tulemast džässikohvikusse Alto. Ma olen Dante Charles ja me oleme Kartell.
- Miles Davis ütles kord... - Jajah.
Meenutage ööd
Ja siis tulin teist korda tema ees kapist välja.
Aga seekord ta uskus mind.
Ja nüüd... oleme lähedasemad kui eales varem.
Ja teie tütar?
Ta pole eal rõõmsam olnud.
Tahan öelda,
et seda saladust oli väga raske varjata.
Aga ma pole profisportlane.
Kuidas sa suudad?
Noh... kogu mu elu koosneb päriselt kahest elust.
Mul on tööelu.
Klubis ei tea keegi.
Tahaksin arvata, et neil oleks suva, aga lihtsalt kergem on varjata.
Teine on mu armuelu. Mõnede kuttide arust on see kuum.
Teised ütlevad, et ei hooli, aga lõpuks nad tüdivad ja lahkuvad.
Siis palkas klubi dr Sharoni...
ja ta aitas mul mõista, et minus on...
valu.
Minus on valu, sest soovin kahe elu asemel ühte elada.
Ma ei taha olla kõneisik.
Ma ei taha hunnikuga vabandusi.
Tahan vaid seda, et kui matši võidame,
saan suudelda oma peikat samal moel, nagu kutid oma pruute suudlevad.
Ja ma tean, et igast valust ei saa vabaneda.
Aga ma ei peaks ka teesklema, et valu pole.
Kuidas sa minu kohta teadsid?
No ma kasutasin oma ajakirjaniku dedutseerimisvõimeid.
Sa suudlesid Sami restorani juures kutti.
Jah.
Need on Westerkerki kellad.
Anne Frank kuulis iga öö neid kellasid.
Ta elas sealsamas.
Selle suure roosa kolmnurga juures?
See lisandus vist hiljem.
Õigus jah.
„Elult ei oodata asju, mida see teadaolevalt anda ei saa.
Pigem hakatakse mõistma, et elu on omamoodi külviaeg...
ja vara on veel saaki koristada.“
Ta oli alandlik jutlustaja poeg.
Ning jah, tal olid omad deemonid, aga need ei takistanud tal ilu otsida.
Sest iluga koos leiate ka inspiratsiooni.
Seda juhul, kui olete sama otsusekindel kui Vincent.
Ärge loobuge eal, kui tihti ka ei põruks.
Kui teete enda teada seda, mis on teile ette nähtud, peate üritama.
Koht, kust tulin...
Kansas, mu kodukant... See siin on meie osariigi lill.
Palun võtke see.
Kolme minuti pärast sulgeme.
Mersi bakuu.
Jah.
Hollandis oleme! Peaksime Hollandi toitu proovima!
- Prantslasena ma ennem sureksin! - Ei!
Aitab!
See risttee lõhestab meid!
Kas ongi kõik?
Kas koguneme sülearvuti ümber ja teeme filmiõhtu?
Mil muul moel saame jätkata?
Kuidas tulla toime selle kompromisside puudusega?
Selle erimeelsusega? Selle raevuga?
Kapten.
Treener. Ma tean, et sa tahad parimat mulle
või vähemalt klubile.
Kuigi valad selgelt mingit muud viha minu peale välja.
Tahan paluda vabandust, et varem jobu olin.
Käisin Amsterdamis kaks korda.
Kui olin 14-aastane, üritas mu isa emaga ära leppida
ja käitus nagu mingisugune kuradi superpaps või miski
ning tõi mu siia, et minuga lähedasemaks saada.
Igatahes ütles ta, et tulime jalkamatši vaatama.
Pärast viis ta mu punaste laternate kvartalisse „päris kingi“ jaoks.
Ta viis mind vitriinidel olevate naiste abil süütust kaotama.
Issand. See oli vist traumeeriv.
Ei. Naine jumaldas seda.
Ah minu jaoks...
Ei olnud.
Ma ei tea.
Ma ei mäleta.
Igatahes, paar aastat hiljem tõi ema mind taas siia.
Ning me käisime muuseumites ja kõigil tuuridel.
Ning sõin esimest korda stroopwafel'it. Seda ei unusta ma eal.
Kuigi isa polnud siin, oli ta justkui ikka meiega. Mõistad?
Ka mina olin täna jobu. Palun vabandust.
Keeleyl on vist pruut.
Otsime mõned tuuleveskid üles?
Jah.
Põmm!
Terekest, partner!
Tervist.
Tere tulemast Burgeriaita. Laud ühele?
Jah, palun. Mis osariigist te olete?
Melbourne'ist.
Täna ruumi jagub. Kus istuda tahate?
Tuulelinnas, Suures Õunas või Hollywoodis?
No öelge mammale, et Roxie Hart tuleb koju. Lipschitz.
Chicagos.
- Tuulelinnas. - Tore, semu. Kippadi-kappadi!
Palun. Teie uhke hot dog.
Terekest.
- Kas saaksin rantšokastet? - Muidugi, proua.
Hei, partner. Kas siin sobib?
Jah.
- Nautige. - Tänan.
- Ega sa ometi... - Jah.
See tõesti juhtus.
Kas tahaksid vett?
Arukas.
See on nii hubane.
Toit ja muusika ja paat ja...
See on tõesti...
Gezellig?
Sa aina ütled seda sõna. Või lihtsalt lämbud?
- Gezellig. Seda sõna? - Sedasama.
- Ütle siis, mida see tähendab. - Mis...
Ma ei tea. Gezellig...
Sel vist pole sinu keeles otsest vastet.
See võib tähendada hubasust. Nagu soe lõke.
Gezellig.
Aga su mõistus võib ka olla gezellig.
Su süda, su hing. Inimesed, kellega oled. Kohad, kus käid.
Mõistad?
Isegi see siin praegu on...
Gezellig.
Täpselt.
Üsna kuivad tunduvad.
Olgu. Kuhu me jäimegi?
Veini.
Siin on teie sibularõngapüramiid ja teie vabadusefriikad.
Tänan.
Kas naudite matši?
Jah. Teate mida?
Vean tuhande taala peale kihla, et Bulls võidab 107 : 86.
Ma tegin nalja.
Ma vaatasin seda matši lapsena oma isaga.
Jah. Mulle meeldis temaga korvpalli vaadata.
Tänan jagamast.
Ja soovi korral võite valida midagi meie 50 Vinge Ameerikastme seast.
50 VINGET AMEERIKASTET
Ja meil on hea queso Puerto Ricost.
Teate mida? Lihtsalt üllatage mind.
- Sobib. - Tänan.
Ja Bulls alustab kolmnurkrünnakut,
tekitades mängijate vahel pidevat liikumist.
See on sel hooajal nende edu võti olnud.
Jordanil avaneb võimalus. Ta viskab. Jah!
Püramiid on ka pelk kolmnurk.
Kolm kolmnurka, mis üksteise peale toetuvad.
Terekest, Ted.
Hei. Kuidas see tundub?
ARTHUR BRYANTI GRILLKASTE
Miks just see?
See on parim.
No see on väga veider.
Halloo?
Tere, Ted.
Hei, see olen mina. Kes sina oled?
Mina olen Tõeline Seiklusvaim.
See mulle meeldib. No kuda kärab, TSV?
Kas tead, kust kolmnurgad pärinevad, Ted?
Ei tea. Jumal pillas ruudu maha ja see purunes diagonaalselt?
- Oih! - Ei, Ted.
Vaieldava teooria järgi defineeris kolmnurga esimesena Pythagoras
mistahes kujuna, millel on kolm külge ja nurka.
Hea teoreem.
Aga ajaloo jooksul on paljud uskunud, et kolmnurkadel on erilised võimed.
Oo jaa.
Kristluse pühast kolmainsusest budismi kolme ihuni välja.
On ka see kõhe silm dollarise tagaküljel.
Jah.
Mõnedes Ameerika põliselanike kultuurides tähistab kolmnurk kodu.
Kahju, et eurooplased nad kolmnurgast välja viskasid.
Aga kolmnurga idee tippaeg oli aastal 1989,
kui mees nimega Tex Winter, sinu Chicago Bullsi abitreener,
tutvustas oma kolmnurkrünnakut, mille keskne osa oli see,
et mängijal on alati kaks vaba tiimikaaslast, kellele palli sööta.
- Need kolm mängijat moodustasid... - Kolmnurga.
Bingo, Ringo!
Aga see polnud ainus kolmnurk platsil.
Liikudes tekitasid mängijad aina rohkem kolmnurki.
Hei, sul on õigus!
Tegelikult, Ted, on sinul õigus.
Jah!
Terekest, partner!
Hei. Palun pastakat.
- Tule, poisu! - Aitäh.
Yankee Doodle'i Burgeriait Soovib palju õnne sünnipäevaks
Yankee Doodle'i Burgeriait Soovib palju õnne Melile
Teise maailmasõja võitis Ameerika
Aga Lääs vabastati tänu Kanadale
Hei!
Kas mängite ka?
Jah, ta mängib.
Ta mängib kontrabassi, sest Chet Baker... Kas teate, kes Chet Baker on?
Hästi.
Mängijad kohtadele.
Padjad valmis panna.
Alustage!
Eksime nüüd ära!
Vanilliviin.
- Issand, ta ikka veel jändab. - Jah. Üsna hämmastav.
Mida paganat ta teeb?
Ei tea. Aga mu pastakas on tema käes.
Derek käsib sul uue osta.
Ma vihkan Derekit, kurat.
Jah.
Persse!
Eksime ära
Tere hommikust.
Niisiis...
Eile öösel...
Kas me...
Kas me?
Kas me...
Ei.
Hommikusööki?
Ei. Ma pean minema.
Muidugi.
Aga aitäh sulle...
Võta heaks...
Ma ei unusta sind.
Jaa, võid unustada.
Alzheimeri tõvega.
Kas me?
Jah, me tõepoolest.
Ma ütlen, et Amsterdam on vapustav. Jah, kaotasime matši,
aga mu boss mängis džässibändis ja siis...
Gerbrandt, Gijs, Gilles, Brechje ja Paul...
Olgu, doei.
Doei!
- Hei. - Hollandi keelt oskad?
Ära Janile ütle. Kus Ted on?
- Ta on bussi tagaotsas. - Tänan.
Ema? Vabandust. Kus mul pooleli jäi?
Ja siis pakkus tore paarike mulle grupiseksi.
Bonjour.
Treener.
Hei, treener.
Oot, las ma pakun. Ziga Stardust.
- Põrsast oled võetud ja põrsaks pead saama. - Võrratu.
Hei, andesta eilne õhtu.
Pole viga. Andesta mulle.
Ma poleks pidanud laskma sul üksi minema uidata, endal pea teepilves.
Õnneks oli nurjunud laar.
Mis asja?
Ma ei tundnud midagi. Helistasin Kennethile. Ta proovis
ja helistas paar tundi hiljem vabandades. Oligi nurjunud laar.
Juhtub ikka.
Mul on küsimus.
On see asjalik?
LIIGU LIIGU LIIGU
Minu arust mängime liiga jäigalt. Meie kutid vajavad vabadust.
Las lähevad, kuhu tahavad. Oma sisetunde, oma südame järgi.
Peaasi, et nad ei unustaks tühjaks jäänud kohti täita.
Nad peavad üksteist toetama.
Aga see on lihtsalt pidev, lakkamatu liikumine.
Minnakse ühelt positsioonilt teisele...
ÄÄREALA KOLMNURK
...kuni positsioone enam ei eksisteeri. See on kiire, dünaamiline, vaba.
Täieliku toega.
PROOVI KOLMNURKI - NURKI - INGLEID
Ise mõtlesid selle välja?
Jah?
Palju õnne. Pane selle nimeks „totaalne jalgpall“.
Kõlab hästi.
See leiutati siin Hollandis 70-ndatel.
Kas proovime seda?
Tasub küll.
Olgu, lahe. Totaalne jalgpall.
Kas üks mahub veel?
Hei, boss.
Niisiis... Tosin vastuseta sõnumit, kolm reaktsioonita pilti.
Kas oleme kombes?
Vabandust, Ted. Mu telefon on kanali põhjas.
Keatsi tsiteerid?
Ei.
Olgu.
Hei, Will! Kuidas paistab?
Kaks on puudu. Kes küll?
Võrratu rahvas!
Kas igatsesite mind?
Ärge küsige, raisk.
Läki!
Tuuleveskit nägime!
Tore.
Jaa, pagan!
Olge nüüd!
Aga küllap seksisõu oli tasemel.
- No mida? - Unusta see, mees.
Kas kõik on korras, boss?
Ära muretse millegi pärast
Sest küll iga väike asi Korda saab
Hindan seda.
Lauldes: „Ära muretse Millegi pärast
Sest küll iga väike asi Korda saab“
Kõik koos!
Ära muretse
Millegi pärast
Sest küll iga väike asi Korda saab
Veel kord!
Lauldes: „Ära muretse Millegi pärast“
Ärge nüüd muretsege.
„Sest küll iga väike asi Korda saab“
Iga asi!
- Lauldes: „Ära muretse“ - Ära tee seda!
„Millegi pärast
Sest küll iga väike asi Korda saab“
Tõlkinud Silver Pärnpuu