Ми не можемо забити гол навіть у показовому матчі.
Товариському.
У цьому нема нічого товариського.
Показові матчі називають товариськими.
Від цього спорту здуріти можна.
Ребекко, прошу вибачення.
Ви прилетіли в Амстердам, а ми, «Аякс», не виявили гостинності.
«АЯКС» 5 - 0 ФК «РИЧМОНД»
Марджолін, ви дуже гостинні. Зважаючи на обставини.
НЕМА ЗАВИ? НАЩО ГРАТИ?
І кінець.
- До наступного разу. - Дякую.
Це була честь для нас - зіграти на стадіоні Йогана Кройфа.
Ні. Це для нас честь зіграти з вами. Але ми кажемо «Крайф».
Ясно.
Яка депресивна пісня.
Ви згодні,
що цей результат деморалізує?
Але, на щастя, ми вже були зламані.
Скажіть, Рой Кент, ви вважаєте, що поганий виступ «Ричмонда» пояснюється
тим, що без Зави ви - ніхто?
Яка різниця? Це товариський матч. Він не має значення.
Наша розмова не має значення.
Ваша робота не має значення.
А мені дуже важко вдавати, що це мене цікавить.
Ого.
Ясно.
Яне...
- Вітаю. Дякую. - Тобі личить рожевий.
Ну що ж, нас чекає вечір в Амстердамі.
Відпочинемо на повну. Які плани?
Боюся, я зайнятий.
Я вперше в Амстердамі,
і в мене побачення з особливою людиною у районі червоних ліхтарів.
Ні.
- Тоді підемо удвох. - Я б з радістю...
- Яка швидка відмова. - Як ти зрозуміла, що я відмовлю?
Бо у тебе в голосі з'являються певні нотки,
коли ти збираєшся вибачитися.
- Ну що ж, кажи. - Гаразд.
Очевидно, сьогодні буде найкраще північне сяйво.
Найпівнічніше й найсяйвовіше. У Норвегії.
Джек чекає мене в аеропорту на своєму літаку.
Хитро.
І дивовижно.
Їдь.
- Я тобі компенсую. - Обов'язково.
Молодець, Яне.
І, Рою, дякую ще раз за виступ.
Так. Завжди готовий допомогти.
- Люблю тебе. - Люблю тебе.
- Куди вона? - Туди, де на неї заслуговують.
ЗАВА (2013-2013)
А ось і він.
- Хтось не в гуморі. - Так.
- Чекай. - Насправді...
Що думаєш?
Що лише ти можеш витягти хлопців зі стану пюре.
Тобто з депресії. Смішно.
Так, я щось скажу.
Агов, народ.
Скажу вам три слова, яких жоден тренер не скаже, якщо так не думає.
- «Ви всі лайно». - Ні.
- «Знання - це сила». - Правильно, але ні.
- «Живи, смійся, кохай». - Ні.
Правильна відповідь: «Сьогодні ви вільні».
- Що? - Саме так.
Не хочу бачити ваших гарних облич,
доки не сядемо в автобус - о котрій, тренере?
О десятій ранку.
Ви всі чули. Десята ранку.
Бережіть себе. Пам'ятайте «Блюзи Гілл-стріт»,
Добра думка, тренере.
Так, їм це потрібно.
А тобі ще більше.
Ми вільні в Амстердамі, хлопці!
Поспимо зараз, щоб уночі гуляти?
Ні. Йдемо одразу.
Зустрічаємося в холі готелю о 17:00.
Так!
Сьогодні буде весела ніч!
Не в тебе, Тарт!
Ходімо.
Ти серйозно?
Тебе не звільняли від тренувань.
А мої речі?
Так.
Викинь це, будь ласка.
Ходімо!
Чудово. Супер. Розважайтеся.
Я прогуляюся. І потренуюся. Амстердам.
- Не викидай мої речі. - Добре.
Чекай, тренере!
Я вже виходжу з автобуса.
Біжи!
Буде весело.
Ходімо сьогодні зі мною.
Я з радістю. Дякую.
Чудово. Перша зупинка - район червоних ліхтарів.
ТЕД ЛАССО
Ти знав, що Амстердам засновано у ХІІІ столітті?
Круто, правда?
Тренере, сюди.
Це всесвітньо відомий Худий міст!
Так?
Його можна побачити у фільмі про Джеймса Бонда «Діаманти назавжди».
Перестань гратися в екскурсовода, дурню.
Наступна зупинка - найтонший будинок Амстердама.
Він тобі мозок винесе. Давай, ворушись.
Алло.
Смердючко, що таке?
- Нічого. А що? - Брешеш!
Я відчула тепло в животі, тож має бути проблема. Колися.
Нахабо, цього разу ти помиляєшся.
Я ніколи не помиляюся.
Боже!
Що це за дзвінки?
Ти в казино?
Ні. Я сама прогулююся в Амстердамі.
Зовсім безтурботно. Навіть без сумочки.
О, точно, Амстердам. Я й забула. Заздрю тобі.
З'їж за мене наркокекс і подзвони, коли він подіє.
- Люблю тебе. - Бувай.
- Агов. - Що?
Я побачив, як ви проходите мимо й подумав:
«Треба щось сказати цій красуні».
А що саме ви...
О боже! Ой!
Чорт.
О боже!
Ви поранилися?
Ні, ні, все добре.
- Але так холодно. - Пливіть сюди.
Ви не бачили, куди впав мій телефон?
Яка різниця? Ви живі. Пливіть сюди.
Так. Але ж мій телефон...
Справедливо.
Пливіть сюди. Вам треба зігрітися.
А що ви хотіли мені сказати?
Що ви йдете по велодоріжці.
Як я мала це знати?
Ідіотське місто.
Пливіть сюди.
Пам'ятаєш, як Джордан не надів Reebok на Олімпіаду-92?
Авжеж.
А на Кубок світу-74 Кройф не схотів Adidas...
БОС, МАЄТЕ ЯКІСЬ ПЛАНИ?
...і надів футболку з двома смугами. Він був крутий.
Він був кумиром 60-х,
був знаменитіший за Джордана.
Він був як Джордан разом з Джоном Ленноном.
Як круто.
- Ти вже вибрав ресторан? - О чорт. Я забув.
Зараз.
Подивимось.
Мабуть, тут добре. «"Бургерна Янкі Дудля".
Автентичне американське кафе з американськими порціями».
Я не проти попоїсти як удома.
- Що скажеш, тренере? - Який у нього рейтинг?
2,7.
З п'яти.
Можна знайти щось краще.
Гаразд.
Не знаю, що зі мною, тренере.
Я ніби в глухому куті.
Мушу щось зробити, щоб викинути думки з голови.
Наприклад, отримати ляпаса,
випити кілька пляшок червоного вина і накричати на маму.
Знаєш, просто... Я хочу спробувати щось нове.
Допоможи мені надихнутися.
Я давно чекав від тебе цих слів.
Ми вже давно мали сісти на поїзд до Парижа.
Будете щось пити, джентльмени?
Світле Leffe.
- Мені пиво з... - Ні!
Ми вже йдемо, але дякуємо.
Без проблем.
Ну добре. Усі тут.
Які плани на вечір, капітане?
Слухаю ваші пропозиції.
По-моєму, найкращий варіант вечора в Амстердамі - поїзд до Парижа.
Я вже казав і повторю знову. Я не жартую.
Мій тато радить нам покататися на човні по каналу.
- Побачимо все місто. - Поруч Гаага.
Можна відвідати Міжнародний суд.
Прогулятися там, порозпитувати.
Я б хотів побачити тюльпан.
- Тобто поля тюльпанів? - Ні. Один тюльпан.
Ціле поле мене приголомшить.
Чекайте. Ви жартуєте. Треба піти на живе секс-шоу.
Дуже культурно, Тьєррі.
Йо, Тренте! Чим нам зайнятися?
Ну, в цьому місті багато музеїв.
До речі, сьогодні так звана Ніч музеїв,
вони працюють допізна.
Я приїхав в Амстердам не вчитися.
Так.
- Вибач, Тренте. - Але добра спроба.
Я не знаю. Місто чудове,
але, мабуть, було б легше залишитися в готелі
і подивитися разом кіно.
Семе, та ну.
Хлопці, розважайтеся.
Гіґґінз. Ти куди?
Сьогодні юний Вільям стане мужчиною.
Бувайте.
Ні.
Ян Маас, ти вдома. Що ти нам порадиш?
- Так. - Так, логічно. Слухаємо.
Що ж, туристи, дякую, що відкинули всі ці жахливі ідеї.
А тепер слухайте: мій кузен Мартін Гарікс сьогодні як діджей веде
- приватну вечірку на цілу ніч. - Це його кузен.
Буде випивка, танці й дівчата до ранку,
а потім подадуть ситний сніданок.
Хлопці, вибачте, я залишуся тут.
Я з'їв маринованого оселедця, і тепер у мене болить живіт.
- Ти пропустиш живе секс-шоу. - Тобто вечірку.
З нетерпінням чекаю брудних деталей.
Удачі, хлопці.
- Бувай. - Так.
Бувай, брате.
Пий воду!
Ну що ж. Здається, відповідь - приватна вечірка?
- Так. - Чудово.
Треба сісти на автобус до Гронінгена, їхати дві години.
Дві години?
- Час пролетить швидко. - Дві.
Вам сподобається.
Гей, аміґос. Може, розділимося?
Тюльпани - зі мною.
Ні! Відкидається!
Виберемо одне місце й поїдемо туди як команда.
Вибачте. Мабуть, ми замовимо випити.
І принесіть, будь ласка, величезний стос серветок. Дякую.
Проголосуймо.
- Секс-шоу - це весело. - Ми не підемо на секс-шоу.
Я хочу побачити тюльпани, про які всі говорять.
Непоганий напір води, як для плавучого будинку.
Агов!
О чорт.
Агов!
КОРОЛІВСЬКІ АВІАЛІНІЇ НІДЕРЛАНДІВ
ВИ ПОБАЧИТЕ ВДВОЄ БІЛЬШЕ ЄВРОПИ ЗА ВДВОЄ МЕНШИЙ ЧАС
Агов!
ДЛЯ ВАС
Я НІЧОГО НЕ ПІДСИПАВ (КЛЯНУСЯ)
Оце так.
Отам лавка з «Винні зірки».
З фільму!
Туристи!
Квартал червоних ліхтарів.
- Саме так. - Круто. Чудово.
- У вас удома все гаразд чи... - Ми прийшли.
ГОТЕЛЬ PRINS HENDRIK
Його звали Чет Бейкер.
Американець, талановитий трубач, чудовий співак і героїнщик.
Він страждав,
та все одно грав чудову музику.
Саме завдяки йому я зацікавився джазом.
Почувши цю історію, можна подумати:
«Він був справжнім панком».
А 13 травня 1988 року
він помер на цьому місці.
Ого. А як саме він помер?
Він випав з того вікна.
Але чи то був нещасний випадок? Він стрибнув чи його викинули?
І сьогодні ми розкриємо цю таємницю.
Ні. Ми просто вшануємо легенду.
Через що він помер?
- Відомо одне: наркотики - зло. - Так.
- Авжеж. - Угу.
Мій друг Кеннет, водій автобуса, пригостив мене кілька тижнів тому.
І ти привіз це сюди?
Я думав, тут такого повно.
Не люблю, коли препарати оподатковуються.
Не знаю, тренере.
Я більше люблю пиво і кислі цукерки.
Кислі цукерки не створюють нових шляхів у мозку.
Уяви собі чистий білий сніг, який засипав усі сліди,
усі стежки, які ти протоптав,
змушуючи тебе - ні, запрошуючи тебе - почати заново.
А яке воно на смак?
Огидне, тому його додають в арахісове масло, желе чи йогурт.
Угу. А ми куди додамо?
У нас свій варіант. Ми додамо в чай.
Ой, та ну. Ти жартуєш?
Це ніби ховати какулю у смузі з блювоти.
Я це кажу нечасто,
бо воно й так зрозуміло, але повір.
Зараз ти зміниш свої погляди.
Я не можу, тренере. Вибач.
Ой-ой.
А ти випив хоч трохи?
- Що там у нас? - Дев'ять голосів за секс-шоу.
Дев'ять голосів за вечірку.
І один голос за тюльпан.
Лишається два варіанти. Секс-шоу і приватна вечірка.
І хтось вибрав тюльпан. Але хто?
Дані, ти написав це іспанською.
Хтось написав іспанською, так.
Хай що ми виберемо, рішення має бути одностайне. Обговорімо.
Думка про секс-шоу
викликає в мене неспокій, а не збудження.
Правильно.
Тому я вважаю, що треба просто подивитися кіно.
Однак, як я вже сказав,
план Яна, хоч і не дуже зручний, але це чудова альтернатива.
Добре. Тоді їдьмо.
Ні, хлопці, послухайте.
На вечірку їхати дві години.
А всього за десять хвилин звідси показують секс. Їдьмо.
Ну, почалося...
Скажіть моєму другові, що він поводиться як нудний турист.
- Як вас звати? - Усі називають мене Ван Дамм.
Ван Дамм, ти хочеш подивитися, як двоє втомлених людей займаються сексом
чи поїхати на вечірку, де, можливо, тобі теж перепаде?
Вони втомлені?
Змучені.
Починаймо вечір в Амстердамі!
У Гронінгені, так!
Ні, стривайте. Спершу треба поїсти.
Точно треба. Гаразд. Що ви будете?
- Рамен. - Шаурму!
Нізащо. Ми не їли...
Брауні з марихуаною. Чи щось мексиканське?
- Так? - Це я. Можна зайти?
Аякже. Це ж ваш дім... на воді.
Вітаю.
Не обов'язково було виходити.
Так, але приймати душ на баржі незнайомця - це вже некомфортно.
Так ви могли не боятися, що я стежу за вами у шпаринку.
- У шпаринку? - Так.
Невже ви такий старий?
Я думала, ви більше любите вебкам... Але дякую.
У вас кров.
- Що? - У вас кров.
Що?
- О боже. - Не турбуйтеся. Сідайте.
Навіть не знаю, як це сталося.
Я був військовим.
Мене цього вчили.
І мені не потрібні криваві сліди на підлозі.
- Гей! - Так.
У вас сильні щиколотки.
Так. Я ношу каблуки на роботі.
От і все. Заклеїв.
Вибачте. Це я за звичкою.
Військове тренування.
І чай був дуже смачний. Дякую.
А якщо додати бренді, буде смачніше?
Ні. Я лише зачекаю, поки висохне одяг,
а тоді піду.
Через дві години 40 хвилин.
Гаразд.
Якщо не хочете чекати, можу викликати таксі вам і торбі мокрого одягу
або приготувати вечерю.
Так, насправді я голодна.
І мокрий одяг у торбі буде важко нести.
Так, чорт забирай. Було б добре.
- Добре. «Гезелліг»? - Так.
Стривайте.
Можете надіти щось із цього.
Мене має турбувати, що у вас цілий контейнер жіночого одягу
у плавучому домі?
Це ж не трофеї?
Ні. Це моєї колишньої. Вона була висока, як ви.
Співчуваю. Вона померла?
На жаль, ні.
Вибирайте.
Я... Слухайте, мені не потрібен одяг вашої колишньої... О, яка краса.
Перевдягніться. Повечеряємо, і ви поїдете.
Так. Добре.
А після вечері я можу зробити вам масаж стоп.
Оце вже ні.
Точно? У мене чудова техніка.
Не сумніваюся, але я пас.
Ну добре. Стійте там на втомлених ногах і цілком твереза.
Мене це зовсім не стосується.
Ну добре. Трохи вип'ю.
«Гезелліг».
На річці Амстел збудували дамбу. «Амстелдам».
Амстердам. Непогано, правда?
- Вперед. - Зупинися на секунду!
Будь ласка.
Боже.
Чому ти стільки знаєш про це місто?
Це ж Амстердам. А ти чому не знаєш?
Ніколи в житті тут не бував.
- Що? Ніколи? - Ні.
- Навіть на парубочому вечері? - Ні.
- Чи на міжнародному матчі? - Ні.
Твій рейс ніколи не приземлявся тут
через буйного пасажира економкласу?
- Так не буває. - Буває.
Буває, якщо порушення серйозні. Як у мене.
Це ніби диснеївська версія старого міста.
Воно ніби несправжнє.
Воно справжнє.
Та ну. Вітряки? Несправжні.
Я не місцевий, але я ображений.
Вітряки справжні. Що ти таке кажеш?
Повірю, коли побачу.
МЛИН
Потрібні велосипеди.
Що? Ні.
- Тренере, якщо хочеш піти... - Побачимося вранці.
«ПРІК»
Вітаю.
Вітаю. Чим вам допомогти?
У вас є ванільна горілка?
Господи, ні.
Пива, будь ласка. Дякую.
- Прошу, дорогенький. - Дякую.
Дозвольте спитати: ви знаєте, хто я?
Розповісти вам секрет?
Сьогодні ви той, ким хочете бути.
Так.
Залишайтеся на вечірку. «Громочлен».
Це чудова нагода знайти друзів.
Має бути весело. Я за.
Тренте! Привіт.
Можна пригостити колегу випивкою?
Вибачте, ви сказали «Громочлен»?
Здається, я зайшов не туди. Я переплутав. Бувайте.
Так часто буває.
Так.
- Коліне! - Радий зустрічі, Тренте.
Коліне. Я вже це знав.
Я знав уже кілька місяців і нікому не сказав.
У мене на це має бути причина, чи не так?
Так.
РЕБЕККА, АБО БОС
ПРОСТО ХОЧУ СПИТАТИ,
ЧИ ВСЕ ГАРАЗД.
АМСТЕРДАМ - «НІЧ МУЗЕЇВ»
КАРТИНИ ВДЕНЬ ГАРНІ, А ВНОЧІ ЩЕ КРАЩІ.
ЩО ВАМ ВТРАЧАТИ?
Ваша колишня має чудовий смак.
До речі, вона ненавиділа цю сукню.
Авжеж, це подарунок від мене.
Розташовуйтесь. «Гезелліг».
Як смачно пахне.
Майже готово.
Хочете випити?
- З радістю. - Пригощайтеся.
Мені варто боятися величезної нідерландки, яка прийде сюди
й задушить мене, бо я в її сукні?
Ні.
Між нами все скінчено, ми давно не спілкуємося. Не бійтеся.
Усе гаразд. Я не...
Я не розпитую у вас про деталі.
Вона була невірна.
Я дуже її кохав, це мене розчавило,
і я ледь не зруйнував нашу сім'ю.
Та з часом
я зрозумів: те, що сталося, було на краще. Розумієте?
Будьмо.
Прост.
- Пруст. Прост. - Прост.
Прост.
Це якийсь нідерландець співає пісню Кенні Роджерса «She Believes in Me»?
Стоп, стоп. Це не якийсь нідерландець, а великий Андре Газес,
і він співає «Zij Gelooft in Mij», ясно?
Ясно.
Так, спершу її співав Кенні Роджерс, але...
І хтозна Можливо, якоїсь чудової ночі
Якщо я правильно співатиму
То знайду шлях
- Що ти, в біса, робиш? - Чекай.
Велосипед?
Дякую. Два, будь ласка.
Люблю складні завдання. Тримайте.
Друже, нам буде так весело.
Я не хочу їздити на довбаному велику.
Та ну. Буде прикольно.
- Прошу. Шістдесят євро. - Тримайте сотню.
Дякую.
- Прошу. - Забери цю штуку.
- Та ну. - Я не хочу.
Поїдемо на велосипедах шукати вітряк.
- Я сказав «ні». - Чого це?
Я не вмію їздити на велику!
Гроші не повертаються.
Чорт забирай, Рою. А шнурки ти зав'язувати вмієш?
Не будь козлом.
Коли я пішов у «Сандерленд»,
дід обіцяв мене навчити на різдвяні канікули,
але він помер, а я відтоді не сідав на велосипед.
І тепер я скажу це вголос:
те, що я не навчився, було неповагою до його пам'яті,
і мені соромно. Не говорімо про це,
краще я виміщу на тобі свої негативні емоції,
хоч ти й не заслуговуєш.
Сідай, Рою. Заради дідуся.
Чорт.
Сідай, дивися вперед і крути педалі.
Випрямся. Сиди рівно.
Постав ноги на педалі. Ноги на педалі.
Добре. А тепер крути педалі.
Ноги на пед...
Добре. Спокійно.
Сідай на велосипед.
Розсердься й спробуй ще раз.
Молодець. Крути педалі. Отак.
Молодець, крути педалі. У тебе чудово виходить!
Отак! Добре.
Ти їхав дві секунди. Це вже покращення.
Заспокойся, друже. Спокійно.
Гей! Що... У тебе чудово виходить. Заспокойся.
Як це комусь допоможе?
Отак. Їдь. Молодець.
- Я не можу повернути. - Так. Давай сюди.
- Я не можу повернути. - Їдь за мною.
- Спробуй збити мене. - Я не можу.
Тут головне - рівновага. Як у дриблінгу.
Коли ведеш м'яч, тримаєш рівновагу. От і все.
Добре. Ти мо...
- Усе гаразд. - Я тебе вб'ю.
- Ти їдеш. Їдеш. - Я їду.
Їдьмо шукати бісів вітряк!
Заради діда! Зачекай мене!
Ми сидимо тут?
Так. Ви попросили вибрати добрий столик.
Так, але всі бачать.
О ні. Я так почувався, коли потрапив у центр сцени на імпровізації.
Зараз заспівають, як я був служкою в церкві?
Усе гаразд. Не турбуйся.
- Дякую. - Ось твій коктейль.
Дякую тобі, Вілле.
Один пілігрим - просто фанатик,
а два пілігрими разом - це вже паломництво.
Будьмо.
Починається.
Вітаємо у джаз-кафе «Альто». Я Данте Чарльз, ми група «Картель».
- Майлз Девіс якось сказав... - Так.
Пам'ятаєш ту ніч...
Я вдруге зробив камінґ-аут перед нею.
Тоді вона мені повірила.
І тепер ми ще ближчі, ніж були.
А ваша дочка?
Вона теж рада.
Я просто кажу,
що тримати це в таємниці було дуже важко.
А я не професійний спортсмен.
Як ти це робиш?
Ну... У мене два різні життя.
Є життя на роботі.
Ніхто в клубі не знає.
Мені хочеться вірити, що їм буде все одно, але так легше.
І є особисте життя.
Деяким хлопцям це подобається.
Інші кажуть, що їм усе одно, але потім їм набридає, і вони йдуть.
Потім клуб запросив доктора Шерон...
Вона допомогла мені зрозуміти, що я...
страждаю.
Я страждаю, бо хочу об'єднати дві частини в одне життя.
Я не хочу бути активістом.
Я не хочу чути вибачень.
Коли ми виграємо матч, я хочу лише
цілувати свого хлопця так, як товариші цілують дівчат.
І я знаю, що всіх страждань позбутися неможливо.
Але я не хочу вдавати, що не страждаю.
Як ти здогадався? Про мене.
Використав журналістську дедукцію, як Шерлок Голмс.
Бачив, як ти цілуєш хлопця біля ресторану Сема.
Так.
Це дзвони Вестеркерка.
Анна Франк чула їх щовечора.
Вона жила отам.
Біля того великого рожевого трикутника?
Думаю, його поставили пізніше.
О, так.
ВІНСЕНТ
«Ми не чекаємо від життя
того, що отримати неможливо,
радше починаємо розуміти, що життя - це жнива...
хоч урожай ще не достиг».
Він був сином скромного пастора.
І його мучили демони, але це не заважало йому шукати красу.
Бо, знайшовши красу, ми знаходимо натхнення.
Якщо шукаємо так наполегливо, як Вінсент.
Не зупиняйся попри всі невдачі.
Якщо ти впевнений, що треба це зробити, пробуй.
Там, звідки я родом...
У Канзасі, на моїй батьківщині... Ця квітка - наш символ.
Візьміть оце.
Ми зачиняємося через три хвилини.
Мерсі в боку.
Угу.
Ми в Нідерландах! Треба скуштувати місцеві страви!
- Я француз, я краще помру! - Ні!
Годі!
Ми опинилися на роздоріжжі!
Правда?
Сядемо навколо ноутбука й подивимося кіно?
Або займемося чимось іншим?
Що робити, коли панує незгода?
Інакомислення? Спротив?
Капітане.
Тренере, я знаю що ти хочеш зробити як краще для мене
чи принаймні для клубу.
Хоча тебе турбує щось зовсім інше,
а на мені ти зганяєш зло.
Я просто хочу перепросити за те, що поводився як козел.
В Амстердамі я був двічі.
Коли мені було 14, тато хотів помиритися з мамою
і намагався поводитись як супертато,
тому привіз мене сюди, щоб ми могли зблизитися.
Він сказав, що ми подивимося футбол.
А після матчу він зробив мені подарунок у кварталі червоних ліхтарів.
Він хотів, щоб я втратив цноту з однією з тих жінок у вітринах.
О боже. Мабуть, то було травматично.
Ні. Їй сподобалося.
А, вибач, ти про мене.
Ні.
Не знаю.
Я не пам'ятаю.
А через кілька років ми приїхали сюди з мамою.
Ми побували в музеях і на всіх екскурсіях,
і я вперше спробував стропвафлі. Ніколи цього не забуду.
І хоч батька тут немає, та він ніби все одно поруч. Розумієш?
Я сьогодні теж поводився як козел. Вибач.
Здається, у Кілі є дівчина.
Пошукаймо вітряки.
Так.
Бах.
Здоров, друже.
Привіт.
Вітаємо в «Бургерній Янкі Дудля». Столик для одного?
Так, будь ласка. А з якого ви штату?
З Мельбурна.
Сьогодні відвідувачів небагато, вибирайте.
Місто Вітрів, Велике Яблуко, Голлівуд?
Ну що ж. Скажіть мамі, що Роксі Гарт повертається. Ліпшиц.
Чикаго.
Місто Вітрів.
Гаразд, друже. Поїхали.
Прошу. Ваш модний хот-дог.
Вітаю.
- Можна соус ранч? - Так, мем.
Друже, сядете тут?
Так.
- Смачного. - Дякую.
- Ні, не може бути. - Так.
Це справді сталося.
Хочете води?
Розумно.
Тут так затишно.
Їжа, музика, баржа...
Тут справді...
«Гезелліг»?
Ви постійно повторюєте це слово. Чи ви просто задихаєтеся?
- «Гезелліг». Ви про це? - Саме про це.
- Розкажіть, що це значить. - Що...
Я не знаю. «Гезелліг».
Точного перекладу немає, здається.
Це може означати затишок. Як теплий вогонь.
«Гезелліг».
Але ваш розум теж може бути «гезелліг».
Ваше серце, душа. Люди поруч з вами. Місця, де ви буваєте.
Розумієте?
От, наприклад, зараз тут...
«Гезелліг».
Точно.
Одяг ніби сухий.
На чому ми зупинилися?
На вині.
Ваша піраміда з цибулевих кілець і картопля свободи.
Дякую.
Подобається матч?
О, так. Знаєте що?
Ставлю тисячу баксів, що «Буллз» виграють з рахунком 107-86.
Я жартую.
Я пам'ятаю, як у дитинстві дивився цей матч з батьком.
Я любив дивитися баскетбол з ним.
Дякую, що поділилися.
Якщо хочете, виберіть соус з меню «50 сполучених соусів».
50 СПОЛУЧЕНИХ СОУСІВ
Пуерториканський сирний дуже смачний.
Знаєте що? Здивуйте мене.
- Це я можу. - Дякую.
«Буллз» ідуть в атаку трикутником,
гравці постійно злагоджено рухаються.
Це ключ до їхнього успіху в цьому сезоні.
Джордан відкривається! Кидає! Так!
Піраміда - це лише трикутник.
Три трикутники, що спираються один на одного.
Вітаю, Теде.
Як вам оцей?
ОРИГІНАЛЬНИЙ СОУС БАРБЕКЮ АРТУРА БРАЯНТА
Чому ви принесли мені його?
Він найкращий.
А це вже дивно.
Агов!
Привіт, Теде.
Так, це я. А ти хто?
Я Справжній дух пригод.
Круто. Як справи, СДП?
Знаєш, де взявся трикутник, Теде?
Не знаю. Бог кинув на підлогу квадрат,
який розколовся по діагоналі?
- Ой. - Ні, Теде.
Вважається, що Піфагор дав перше визначення трикутника
як фігури з трьома сторонами і трьома кутами.
Добра теорема.
У всі віки багато хто вірив у надзвичайну силу трикутника.
О, так.
Від Святої трійці християнства до трьох тіл Будди.
А ще є це моторошне око на звороті доларової купюри.
О, так.
У культурах корінних народів Америки трикутник символізує дім.
Мені шкода, що європейці вигнали ті народи з їхнього трикутника.
Але ідея трикутника досягла найбільшої популярності в 1989 році,
коли Текс Вінтер, заступник тренера «Чикаго Буллз»,
придумав трикутний напад.
Головна ідея була в тому,
щоб гравець завжди мав два варіанти, кому віддати м'яч.
Ці три гравці створювали...
Трикутник.
Бінґо-Рінґо.
Але на майданчику завжди був не один трикутник.
Коли гравці рухалися, вони створювали багато трикутників.
Ти маєш рацію.
Ні, Теде, ти маєш рацію.
Так!
Привіт, друже.
Вибачте. Можна позичити ручку?
- Вперед! - Дякую.
Бургерна Янкі Дудля З днем народження
Бургерна Янкі Дудля З днем народження, Мел
Другу Світову війну виграла Америка
Але Захід було звільнено Завдяки Канаді
Гей!
Ви вмієте грати?
Так, він уміє.
Він грає на бас-гітарі, бо Чет Бейкер... Знаєте, хто такий Чет Бейкер?
Добре.
Гравці на місцях.
Подушки готові.
Почали!
Поїхали!
Ванільна горілка.
- О боже. Він усе ще думає. - Так. Дивовижно.
Що, в біса, він робить?
Не знаю. Але в нього моя ручка.
Дерек змусить тебе купити нову.
Ненавиджу Дерека.
Так.
Чорт!
Заблукаємо
Доброго ранку.
Отже...
Учора...
Ми...
Ми що?
Ми...
Ні.
Сніданок?
Ні. Я мушу йти.
Авжеж.
Але дякую...
Нема за що.
Я вас не забуду.
Можете забути.
Буває ж Альцгеймер.
Ми...
Ще й як.
Кажу тобі, в Амстердамі чудово. Так, ми програли матч,
але бос виступив з джаз-бендом і...
Гербрант, Гейс, Жиль, Брехтьє і Пол...
Бувайте!
Бувай!
- Привіт, Вілле. - Говориш нідерландською?
Не кажи Яну. Де Тед?
- У кінці автобуса. - Дякую.
Мамо, вибач. Що я казав?
І я зустрів приємну пару, яка запросила мене на трійничок.
Бонжур.
Тренере.
Агов, тренере.
Дай угадаю, це Піґґі Стардаст.
- Сало до сала, хрюк до хрюку. - Смішно.
Вибач за вчорашнє.
Ні, все гаразд. Це ти вибач.
Дарма я відпустив тебе гуляти самого,
коли ти напився чаю.
На щастя, партія була зіпсована.
Тобто?
Я нічого не відчув. Подзвонив Кеннету, він скуштував
і через кілька годин подзвонив з вибаченнями.
Зіпсована партія.
Таке буває.
Дозволь спитати.
Як тобі це?
РУХ РУХ РУХ
Думаю, ми надто скуті правилами.
Хлопцям потрібна свобода.
Хай ідуть, куди хочуть. Слідують за своїми чуттями, своїм серцем.
Не забуваючи заповнити місце, яке звільнив хтось інший.
Підтримувати один одного обов'язково треба.
Але при цьому постійно, невпинно рухатися.
З позиції на позицію, поки позиції...
ТРИКУТНИК
...не перестануть існувати.
Швидко, плинно, вільно.
З повною підтримкою.
ТРИКУТНИКИ - ТРИ КУТИ СПРОБУВАТИ КУТИ
Ти сам це придумав?
Так.
Поздоровляю. Назви це «Тотальний футбол».
Непогано.
Його придумали тут, у Нідерландах, у 70-х роках.
Думаєш, нам варто спробувати?
Варто.
Що ж, тотальний футбол.
Є ще одне місце?
Привіт, бос.
Отже, 12 повідомлень без відповіді, три ґіфки без реакції.
Ви на мене ображені?
Вибач, Теде. Мій телефон - на дні каналу.
Це вірш Кітса?
Ні.
Ясно.
Гей, Вілле, що в нас?
Нема ще двох. Кого саме?
Привіт вам, добрі люди!
Скучили за мною?
Навіть не питайте.
Їдьмо.
Ми бачили вітряк!
Гаразд.
Так, чорт забирай!
Вперед!
Сподіваюся, секс-шоу було круте.
- Що? - Не треба про це.
Усе добре, бос?
Не турбуйся ні про що
Бо з кожною дрібницею Усе буде добре
Дуже дякую.
Співай, не турбуйся ні про що
Бо з кожною дрібницею Усе буде добре
Разом!
Не турбуйся
Ні про що
Бо з кожною дрібницею Усе буде добре
Ще раз!
Співай, не турбуйся Ні про що
Не турбуйся ні про що.
Бо все буде добре
Усе буде добре!
- Співай, не турбуйся - Не турбуйся!
Ні про що
Бо з кожною дрібницею Усе буде добре
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк