Džeimis Tartas kaupiasi.
Šiandien jis - vienareikšmiškas „Ričmondo“ talismanas.
Perima kamuolį iš Rocho, ir įvartis!
„Ričmondas“ nugalėjo „Aston Villa“ rezultatu trys-nulis,
užkūrę varžovams tikrą pirtį, kokios seniai nebuvome regėję.
Tai jau antroji svarbi FK „Ričmondas“ pergalė iš eilės.
„Southampton“ komanda šito nesitikėjo.
Bamberkečas savo įvarčiu 95-ą minutę išplėšė pergalę prieš Totenamą.
Stadionas eina iš proto!
Dar viena įspūdinga „Ričmondo“ pergalė išvykoje rungtynėse su „Evertonu“.
Ketvirta iš eilės. Neįtikėtina. Kurtai pagavo laimės paukštę.
Sėkmės ruožas, daugiau nieko. Kas aukštai kyla, žemai krenta.
Komandai skinant pergalę po pergalės,
jų treneris Tedas Lasas, reikia manyt, dabar - laimingiausias žmogus pasaulyje.
Smagu, kad pagaliau susiruošėte į šią kelionę.
Taip. Henris labai džiaugiasi, kad praleis su tavim savaitgalį.
Taip... Na, žinai,
man visada smagiau pabendrauti su juo gyvai, ne tik per ekraną.
Taip. Ir, žinot, noriu pridurti, kad buvo malonu
vėl pasimatyt su jumis, dr. Džeikobai.
Tedai, prašau. Vadink mane Džeiku.
Gerai, Džeikai.
Ne. Vis viena kažkaip keista, žinot?
Taip pat keista, kaip girdėti, kai baltaodžiai vadina Džei-Zy „Džigiu“.
Arba kaip matyti kunigą su šortais.
Taip, būtent. Keista, suprantat?
Arba kai tave sustabdo tavo amžiaus policininkas.
Pagalvoji: „Nagi, žmogau, būk atlaidesnis.
Kodėl mane sustabdei?“ Žinot?
Galit man duoti dar monetų žaidimų automatui?
- Žinoma, paieškosiu... - Taip.
- Tu duok. Tu jam duok. - Gerai.
Nežinau, ką čia turiu. Pažiūrėsiu.
Magnetukai, kuriuos reikia grąžint į darbą, degtukų dėžutė.
Gal aš rasiu. Pažiūrėsiu. Turiu... Ne.
Pilna kišenė amerikietiškų monetų,
nemokama miego kaukė, kuri man netinka, nes turiu didžiulę galvą.
Nagi, prince Henri. Nustačiau aparatą taip, kad galėtum žaisti be monetų.
Sakėt, kad tai neįmanoma.
Prašau. Dveji angliški pusryčiai. Skanaus.
Ačiū.
Nieko nėra neįmanomo.
Nusiplausiu rankas, nes liečiau nešvarius pinigus.
Esu švaruolis, Tedai.
Taip.
Jis švaruolis.
- Atsarga gėdos nedaro. - Taip. Ar ne?
- Tu tikrai nevalgysi? - Ne, aš nealkanas.
Namie sukirtau dubenėlį dribsnių.
- Gerai. - Taip.
Be to, žinai, man angliški pusryčiai
tėra didelė krūva mažų krūvelių, supranti?
O tu valgyk.
Tau prireiks jėgų kelionėje po Anglijos užmiesčius.
Taip. Kalbant apie tai.
Taip?
Lėktuve man Džeikas pasakė, kad nori nusivežt mane į Paryžių.
Tai buvo staigmena.
Paryžius.
Puiku, taip. Į kurį iš jų?
Į Paryžių Teksase? Paryžių Arkanzase? Paryžių Ohajuje ar kitą Paryžių Ohajuje?
Jei neklystu, Ohajuje yra trys Paryžiai.
Ar jie kitaip tariasi?
Kalbu apie tikrąjį Paryžių Prancūzijoje.
Tikrasis Paryžius.
Taip.
Smagu. Ten bus tikrai...
Nežinau, kaip prancūziškai „gražu“.
Žinai, romanas su tavim - vienas maloniausių dalykų mano gyvenime.
Tikrai?
Taip. Na, antras maloniausias.
Tada ko mes laukiam?
Atsiprašau.
Užmušė norą.
Tėtis pasakė dėdei Berniui, kad esu mieste,
ir šis kviečia rytoj į savo ištaigingas polo varžybas. Nori kartu?
Esu tik kartą sėdėjusi ant žirgo. Tai buvo per fotosesiją prieš šimtą metų.
Žirgas buvo prišertas raminamųjų, kaip koks „Sex Pistols“ gitaristas.
Ne, mes nežaidžiam.
Tiesiog vaikštinėjam ir gurkšnojam šampaną.
- Taip. Žinoma, taip. - Tai labdaros renginys.
Supranti, garsenybės, raudonas kilimas, vieno kąsnio užkandėlės.
Bus smagu. Siūlau nueiti.
Be to, galėsiu pristatyti savo merginą.
Aš sutinku. Kaip tik turėsiu progą apsipirkti parduotuvėje „Harvey Nicks“!
Gerai, pranešiu dėdei Berniui. Tu jam patiksi.
Nežinojau, kad tavo tėtis turi brolį.
Ne, atsiprašau. „Dėdė“ Bernis yra šeimos draugas.
- Bernardas Arno. Jis valdo... - „Moët“ ir „Louis Vuitton“!
- Gal jam reikia netikros dukterėčios? - Rytoj galėsi pati jo paklausti.
Geras.
Bet svarbiausia...
- kur mes sustojome? - Šampanas.
„Harvey Nicks“.
Netikri dėdės.
Apkvaitę žirgai.
Šūdas.
„RIČMONDAS“ ANT BANGOS
Labas rytas.
Smagu.
Na, kad likai pas mane. Ne...
Na, tai... Žinoma, tai irgi buvo smagu. Aš ne...
- Iš tavo burnos gaiviai kvepia. - Ačiū.
Ar tu išsivalei dantis ir vėl grįžai į lovą?
Taip ir buvo.
O mano burnos kvapas - blogas?
Taip, jis...
Taip, nelabai koks.
Klausyk, gal einam papusryčiauti?
Nežinau, gal turi kitų planų ar ką.
Ne, mielai papusryčiausiu.
Žinai, aš neturiu
jokių planų pusryčiauti su kuo nors kitu artimiausioje ateityje.
Nežinau. O tu?
Ir aš ne.
Jei kas nors apie mus paklaustų,
kaip siūlytum apibūdinti mūsų santykius?
Na, niekas nespaudžia klijuoti etikečių
mums. Aš tik... Taip.
- Tęsk. - Taip.
Taip, ne, nes man viskas gerai.
Viskas tinka. Aš tik...
Ir man. Pala. Tu nusiskutai?
Taip. Ir nusiprausiau po dušu. Kai pasinaudojau kaimynų tualetu.
Keista.
Labas, mažuti. Žinau, kad esi atšiauriame Niukasle,
todėl pasistengsiu tave sušildyti.
Ne. Tu teisi. Man nereikia to žiūrėti.
Šūdas. Kaip jis pateko į internetą? Privatus įrašas, kuris...
Regis, įvyko masiškas nutekinimas. Nukentėjai ne tik tu.
Aktorės, dainininkės, kelios politikės
ir kažkoks bičas su milžinišku pimpiu iš realybės šou.
O Dieve. Negaliu tuo patikėti. Aš...
Kaip tai... Šūdas!
Ne, tai košmaras, nes pamatys mano draugai. Mano šeima.
- Komanda. - Kvėpuok.
O Dieve, ir darbe pamatys. Esu jų bosė.
Liaukis, Kyle. Įkvėpk.
Taip.
Apgailestauju dėl to, kas nutiko.
Viskas bus gerai. Aš tuo pasirūpinsiu, gerai?
Ačiū.
Ką gi, Henri. Apranga išdėliota nepriekaištingai.
Rūbai sukabinti idealiai.
Bet atsiliekam su rankšluosčių sulankstymu, ar ne?
Nieko tokio. Ir man taip yra buvę. Todėl pereisim prie kitos užduoties -
rankšluosčių sudėliojimo.
Noriu paklaust, ar esi pasiruošęs?
Taip.
Tikrai?
Taip.
Tada marš!
Tai žaidimas ar vaikų išnaudojimas?
Kuo tai skiriasi mūsų vėlyvajame kapitalizme?
- Būtent. - Tau puikiai sekasi, Henri.
Po to eisim tvarkyti treniruoklių salę. Tau patiks.
Bičiuliai, noriu jūsų paklausti.
Jei galėtumėt pasipiršti, suprantat, bet kurioje pasaulio vietoje,
kur tai darytumėt?
Paryžiuje.
Vokietijoje, Linderhofo rūmų veidrodžių salėje,
nes jei ji sutiktų, mane suptų tūkstančiai jos atspindžių.
Arba Paryžiuje. O ką?
Dr. Džeikobas ruošiasi pasipiršti Mišelei.
- Taip. - Tedai, labai apgailestauju.
- Nori apie tai pasikalbėti? - Taip, noriu.
„Deimantiniai šunys“, ruoškitės!
Pamiršk, bliamba.
Kas čia buvo? Kas tie „Deimantiniai šunys“?
Nesąmonių nesąmonė, bliamba!
„Deimantiniai šunys“ yra vyrų grupė, kurie padeda vieni kitiems,
dalindamiesi savo asmeninėmis mintimis, jausmais ir patirtimi. Tu su mumis?
Su jumis.
Po galais!
Rojus ne su mumis.
Taip ir supratau.
Atsiprašau, tik...
- Atlėkiau greitai, kaip tik galėjau. - Atsikvėpk.
- Ačiū, kad atskubėjai. - Truputį galva apsisuko.
Susikaupk. Gerai. Viskas gerai.
Pirmas darbotvarkės klausimas: naujas narys.
Treneri, tavo žodis.
Dr. Džeikobas ir Mišelė ketina susižadėti.
Sunku susitaikyt, kai buvusioji susiranda kitą.
Jis bent paprašė tavo sutikimo?
Na, esu jos buvęs vyras, ne dabartinis tėvas.
Tad, ne, jis neprašė.
Kaip tu sužinojai?
Jis pakvietė ją į Paryžių.
Galit patikėti?
Ir viskas?
- Neįtikėtina. - Kas?
Tedai, lėkiau laiptais žemyn ir aukštyn kaip išprotėjęs.
Šiąnakt man kojas sutrauks mėšlungis.
Gerai, nagi, minutėlę, gerai? Yra taip, kaip yra.
Vyrukas padarė Mišelei staigmeną ir nusivežė ją į Paryžių.
Kokiu tikslu, leiskit paklausti?
Galiu įsiterpti, kada noriu?
Na, jis teisus, Tedai.
Nereikia jaudintis dėl to, kas dar neatsitiko.
Pritariu jam. Pirma išsiaiškink, o tik tada pulk į paniką.
Pirma išsiaiškinti, o tik tada pulti į paniką?
Taip, gerai. Ne, tai... Taip, jūs teisūs.
Žinoma. Ačiū. Taip.
Gerai. Kas dar nori pasisakyti?
Rojau, gal tu norėtum apie ką nors pasikalbėti?
- Atšok. - Gerai.
Ką gi. Na, „Deimantinių šunų“ susirinkimas baigtas.
- Turiu problemų? - Ne, nieko panašaus. Ne. Tikrai.
- Atsiprašau, kad vėluoju. - Ne, viskas gerai.
Ne, ačiū, kad atėjai. Sėskis. Ačiū.
Palauksime dar vieno.
Štai taip.
- Turim problemų? - Ne. Niekas neturi jokių problemų. Tik...
Na, žinot, nenoriu pradėti, kol visi nesusirinko, tad...
Paskambinsiu. Tiek to. Paskambinsiu.
- Klausau, treneri Šeli. - Labas, p. Keiks.
Tik norėjau paklausti, ar Rupertas jau išėjo į mūsų specialų susirinkimą.
Ne, jis neateis.
Na, jis žadėjo ateiti, tad... ar jis užsiėmęs?
Ne.
Viskas gerai. Nesijaudinkit. Būsime trise.
Skelbiu pirmąjį... Būgnų tratėjimas.
„Meilės skalikų“ susirinkimą.
Pamaniau, kad mes, vyrai, galėtume
retkarčiais susirinkti, reikalui esant,
pasikalbėti ir patarti vieni kitiems
asmeniniais klausimais.
Aišku.
Na, mielai pasikalbėčiau apie sunkumus, kaip rūpintis savo senstančiais tėvais.
Gerai, aš pradėsiu.
Aš pradėjau susitikinėt su mergina, viskas klostosi neblogai.
Ji man labai patinka. Ji - nuostabi.
Bet ji nenori įvardinti mūsų santykių,
ir aš nežinau, ar man dar palaukti,
ar iškart pasakyti, ką jai jaučiu.
Disko, gal tu turi minčių ar...
Esu triskart išsiskyręs.
Niekada joms nesakyk, ką jauti. Tai labai brangiai kainuoja.
Aišku.
Aš skaičiau knygą, kurioje buvo parašyta:
„Jei tau patinka moteris, turėtum ją įžeisti.“
Gerai, susirinkimas baigtas. Turbūt pirmas ir paskutinis.
Ačiū, kad atėjote. Ačiū jums abiem.
- Dabar turėsim problemų? - Ne, Rodžeri. Eik jau. Ačiū.
Viskas gerai.
Labas, bose.
Labas rytas, Tedai.
- Prašau. - Labas rytas. Ačiū.
Man praverstų tavo pagalba.
Žinoma. Tik pasakyk. Pala. Ar neturėtum būti treniruotėje?
Taip, bet nesijaudink. Viskuo pasirūpinta.
Spirk!
Aišku. Tada gerai. Na, kuo galėčiau padėti?
- Noriu pasisamdyt privatų detektyvą. - Kodėl?
Dr. Džeikobas pasikvietė Mišelę į Paryžių, kuris Prancūzijoje,
ir esu tikras, kad jai pasipirš.
Turiu sužinot, ar esu teisus, kad nepulčiau į paniką, jei taip.
Tedai, žmonės važiuoja į Paryžių dėl įvairiausių priežasčių.
- Taip, kad susižadėtų, pavyzdžiui. - Nebūtinai. Dėl skanaus maisto...
- Po sužadėtuvių. - Nebūtinai.
Aplankyti Oskaro Vaildo kapą.
- Prieš sužadėtuves. - Nebūtinai.
Nueiti į Luvrą ir pasijuokti iš žmonių,
kurie fotografuojasi prie pervertinto paveikslo.
Taip. Kur jūs su Rupertu susižadėjot?
Nesvarbu.
Dabar supranti, apie ką aš?
Kaip tik šią minutę didysis romantikas turbūt ruošiasi
užduoti klausimą Eifelio bokšto viršūnėje,
sumautoje romaniškiausioje pasaulio vietoje.
Maldauju. Eifelio bokštas be reikalo taip išaukštinamas.
Rebeka, nagi. Man reikia žinoti, kas tarp jų vyksta.
Prašau, padėk man.
Gerai, Tedai. Aš paskambinsiu.
- Gerai. Ačiū. - Nėra už ką.
Nežinojau, kad Oskaras Vaildas miręs.
Kai kurios jo citatos labai aktualios mūsų laikams.
Taip. Veiksmingos.
Gerai.
KYLĖ DŽOUNS VISU GRAŽUMU!
MANO ŽMONA NESUPRANTA, KUR DINGO VISOS POPIERINĖS SERVETĖLĖS.
ČIA NE ĮSILAUŽIMAS! KYLĖ DŽOUNS PADARYS VISKĄ, KAD IŠGARSĖTŲ.
PUIKUS FILMUKAS. NORĖČIAU DAUGIAU.
PAMENU TĄ PUPYTĘ, AR NE JI DULKINOSI SU ROJUM KENTU?
Prašau.
Galime šnektelėti, p. Džouns?
Taip, žinoma. Taip.
Apgailestauju dėl to, kas nutiko.
Ačiū, Barbara.
Džo paprašė, kad perduočiau.
Kas čia?
Tai pareiškimas.
„Visų pirma norėčiau nuoširdžiai atsiprašyti.
Labai gailiuosi dėl to įrašo, kuris pasirodė internete.
Man labai gėda, kad apskritai sukūriau tą įrašą.
Tikiuosi, jūs man atleisite, o man tai bus puiki pamoka.“
Džo pagalvojo, kad galėtum jį paskelbti soc. tinkluose.
Bet tik ne feisbuke, nes jis
tik seneliams ir rasistams, ar ne?
Džeimi? Gali paskolint dezodorantą „Lynx“?
Aišku, bičiuli. Kuris tavo mėgstamiausias? Turiu „Epic Fresh“, „Recharge“, „Java“,
„Africa“, „Ice Chill“, „Gold“, „Black“, „Dark Temptation“, „Leather and Cookies“.
- „Leather and Cookies“. - Protingas protingo žmogaus pasirinkimas.
- Gaudyk. - Puiku, ačiū.
Esat jį uostę?
Matėt? Kažkas nutekino garsių nuogų panelių nuotraukas.
„The Sun“ tai pavadino „Didžiuoju pasitampymu“.
Koks žodžio „protingas“ antonimas?
„The Sun“.
Na, jau žinau, ką darysiu šį savaitgalį.
Baikit.
- Neturėtume jų žiūrėti. - Kodėl?
Nes jos skirtos ne mums, Janai Masai. Tai jų privati nuosavybė.
Nea, bro. Jei nenori, kad tavo privačios nuotraukos atsidurtų internete,
- nesifotografuok nuogas. - Teisingai.
Ypač jei esi garsus.
Ką? Nagi, žmogau.
- Viskas labai paprasta. - Apsišik, žmogau. Ne.
Kalti yra tie subingalviai, kurie vagia nuotraukas ir viešina jas internete.
Todėl ištrinu visas nuotraukas savo telefone.
Patikėkit. Ypač todėl, kad esu garsus.
Klausykit. Aš pritariu Džeimiui.
Kai nutraukiu su mergina santykius,
paprašau jos paimti mano telefoną
ir ištrinti bet kokias nuotraukas ar įrašus. Ką tik ji nori.
- Tu rimtai, bro? - Taip. Visiškai rimtai.
Žinot, viena mergina man ištrynė žaidimą „Candy Crush“.
Taip. Buvau įsiutęs, bet aš ją supratau.
Pala. Jei kas nors atsiunčia tau nuotrauką, argi ji nepriklauso tau?
Autorių teisių įstatymas dėl privačių nuotraukų - gana miglotas.
Juk ne įstatymas svarbiausia. Svarbiausia teisingai elgtis. Kaip „Vargdieniuose“.
Žanas Valžanas.
Taip, bliamba, 24 601.
Ne. Nesuprantu, koks tikslas trinti nuotraukas.
Ką? Tai ir atsiminimus reikia ištrinti?
Ne, nes tavo atsiminimų niekas negali pavogti.
Ne visai taip.
- Taip. - Ne.
O jei tą nuotrauką padariau aš?
- Ištrink ją. - O jei tai kalėdinis atvirukas?
Ištrink, bro.
- O jei ji meniška? - Kokia dar meniška?
Juodai balta. Joje nieko nesimato.
Vis viena ištrink, bro.
O jei aš esu nuotraukoje?
- Ištrink. - Žiūrėkit. O jei ultragarso nuotrauka?
- Ištrink tą šūdą. - O jei aš prancūzas?
- Ištrink. - O jei ji nuoga, bet neseksuali?
- Kas per nesąmonė? Ką ji ten daro? - Paprasčiausiai kakoja.
Ištrink, bro.
- O jei tai piešinys pagal užsakymą? - Gražiuose rėmeliuose?
Jis atremtas į mano sofą.
Sudegink, bro.
Ne. Neprivalau trinti savo nuotraukų tik dėl to, kad kažkas jas gali pavogti.
Tai mano nuosavybė. Nelieskit jos.
Sutinku. Logiška.
Bičiuliai.
Straipsnyje parašyta, kad nuo įsilaužėlio nukentėjo ir Kylė.
Gerai. Visi išsitraukit telefonus.
Ištrinkit visas nuotraukas ir įrašus, kuriuos gavot. Tučtuojau!
Bet kuriam iš mūsų taip gali nutikti. Todėl viską ištrinat.
Bet esam profesionalūs futbolininkai. Užtruksim kelias dienas.
Jei ne savaites.
Tučtuojau!
Žmogau, išsitrauk telefoną.
Kolinai. Aš nejuokavau. Juk liepiau ištrinti tą šūdą.
Ir ištrinsiu. Atšok.
Pasakiau ištrinti.
Atšok.
Visas tas reikalas varo mane į neviltį. Ryte bandžiau pažiūrėt tą įrašą
ir iškart pasijutau taip, lyg man vėl 15 metų.
Dar kartą išgyvenau tą akimirką, kai mano pusnuogės nuotrauką,
kurią padariau Džimiui Danielsui, pamatė visa mokykla.
Bernai paauglystėje tokie bjaurūs.
P. Danielsas buvo mano mokytojas.
Vyrai, kurie elgiasi kaip paaugliai, yra dar bjauresni.
Aš nesu kvaiša.
Žinau, kad internete pilna mano pusnuogės nuotraukų. Bet tai buvo mano pasirinkimas.
Būtent. Čia ir yra didžiausias skirtumas.
Taip.
Kuo galėčiau tau padėti?
Pertvarkyk visuomenę, kad moterys nebūtų seksualizuojamos
ir tuo pat metu kalamos prie kryžiaus už seksualumą.
Taip ir padarysiu.
- Man turėtų būt gėda? - Ką?
Nežinau.
Kaip sureagavo Džo?
Iš pradžių labai normaliai.
O paskui parašė man štai ką.
Ji šito nerašė.
- Manai? - Tai - teisininko darbas.
Juk tu nenori to sakyti, ar ne?
Ne.
Tada taip ir pasakyk jai. Suteik jai progą tave nustebinti.
Ačiū.
Žinai, yra ir geroji šio nemalonumo pusė.
Įsivaizduok, kiek merginų iš tavęs išmoks, kaip tinkamai masturbuotis.
- Ką? - Aš rimtai.
Aš, pavyzdžiui, savo laiku nieko apie tai neišmaniau.
Kol vieną dieną atsitiktinai atsitrenkiau į sofos kampą.
Man taip patiko, kad ėmiau tai kartoti.
Po metų teko keisti sofos apmušalus.
Pasakiau, kad tai šuns darbas.
- Gerai čia išsisukai. - Taip, bet mes neturėjom šuns.
Myliu tave.
Aš su tavim.
Ir seserys iš Prancūzijos.
Dvynės iš Ispanijos.
Mama su dukra iš Meksikos.
Aš jūsų pasiilgsiu. Merci.
- Labas. Ačiū. Viso. - Labas. Nėra už ką.
Labas.
Girdėjau, kas nutiko. Nesąmonė, bliamba.
Taip, ir dar kokia.
Apgailestauju.
Ačiū, Rojau.
Kaip tu?
Atsižvelgiant į situaciją, gerai. Taip.
Puiku.
O tu?
Taip, aš normaliai.
Kam jis buvo skirtas?
Ką?
Įrašas. Kam jis buvo skirtas?
Šūdas, atleisk man, Kyle. Labai atsiprašau.
Nieko tokio.
Bliamba.
Mažule?
Aš čia.
Sveika.
Kaip jautiesi?
Geriau. Blogiau. Visaip.
Gavau tavo pareiškimą.
Taip, nepyk. Paskambinau tėčiui pasitarti, tada įsikišo jo teisininkai.
Taip jau būna stambiose kompanijose.
Ir paprašei, kad jį perduotų Barbara.
Na, norėjau, kad tai padarytų jautrus ir empatiškas žmogus.
Džo, aš to nedarysiu.
Suprantu.
Ir labai apgailestauju, kad tau tenka kapstytis po tą šūdą.
Apgailestauju, kad įvėliau ir tave.
Gal pabandom kelias valandas įsivaizduoti, kad nieko nenutiko?
Gal pasikviečiam Barbarą? Kad viską sugadintume?
Taip ir padarykim.
Ji tikra vakarėlių liūtė.
Net neįsivaizduoji.
- Tikrai? - Taip.
„Markusas pagalvojo, kad Asimas buvo teisus.
Jie tik veltui švaistė laiką.
Laukti dar vieną dieną iki susitikimo?
Vadinasi, lieka tik dvi dienos, iš kurių viena - šeštadienis,
kai jų nebus Pusryčių klube.
Kas, jei jis niekada neatsiims kamuolio iš to padaro? Kas, jei...
Markusas pajuto, kaip ant jo peties nusileido sunki ranka,
atsisuko ir pamatė į jį žiūrintį p. Andersoną.
„Girdėjau, buvai nuėjęs už tvoros“, - pasakė jis.“
Varge.
Čia ir sustosim. Įdomiausioje vietoje.
Kaip kelionė lėktuvu?
Normaliai.
Tikrai?
Žinai, kad esu surinkęs daugiausiai oro mylių iš visų vaikų mokykloje?
Tikrai?
Taip, manęs tai nestebina.
Mokykloje viskas gerai? Nebesipykstat su Dagu?
Ne.
Mes norim įkurti grupę.
Įkurti grupę? Tikrai?
Aišku. Kokiu instrumentu grosi?
Būgnais.
Aišku. Mama labai apsidžiaugs.
Žinai, ką? Turėtum žinoti,
kad Deivas Grolas išmoko groti būgnais, grodamas pagalvėmis.
Bet kol kas tavo mamai to nesakysim.
Taip, būtent taip.
Ne taip smagu.
Namų darbus visada pasiruoši?
Turiu paruošt, antraip negaliu žiūrėti TV.
Žinoma. Juk žinai tvarką.
Namų darbai. Vakarienė. Televizorius.
Teisingai.
Gera sistema.
Ar...
Ar dr. Džeikobas kada nors, na, žinai, žiūri TV kartu su tavim?
Kas jis toks?
Atsiprašau. Džeikas. Mamos draugas Džeikas.
- Kartais. - Kartais, taip.
Taip. Gerai.
Ar jis kada nors...
skaito tau vakarais? Na, prieš miegą?
Nieko čia blogo.
Absoliučiai nieko, net gerai, sakyčiau.
Gera, kai tave supa mylintys žmonės, supranti?
Ypač jei, supranti...
su juo laiminga tavo mama.
Regis, taip ir yra.
Judu gerai sutariat?
Nagi, žmogau.
KORAL LABAS RYTAS
LABAS, MAŽULE.
LABAS RYTAS. PAPUSRYČIAUJAM?
Labas rytas.
Eina šikt.
Nenorėjau tavęs žadinti ir išėjau apsipirkti, kad pasikelčiau nuotaiką.
Man ji taip patiko, kad nenorėjau jos nusivilkti.
- Ką pasakysi? - Atrodai žavingai.
Dėl mūsų brangaus dėdės Bernio - tik viskas, kas geriausia.
Šūdas.
Mažule, pasakiau, kad mes neateisim.
Tiesiog... Pamaniau, kad po visko
nenorėsi atsidurti tarp gausybės žiniasklaidos atstovų ir fotoaparatų.
Nepyk. Turėjau atsiklausti.
- Maniau, kad taip bus geriausiai. - Ne. Neatsiprašinėk.
Tu teisi. Ačiū. Apie tai nepagalvojau.
Bet žinai, ką?
Nenusivilk tos suknelės, aš irgi užsimesiu ką nors prašmatnaus
ir galėsim nuveikti ką nors beprotiško ir smagaus.
Taip, gerai.
Arba ne, nusivilk ją.
O Dieve.
- Skrybėlę pasilik, bet... - Jėzau.
...visa kita - šalin.
Ką gi, sūnau.
Šiandien mums su treneriu laisva diena.
Nekalbėsim apie futbolą, apie žaidėjus - apie nieką.
Pasaulis yra mūsų austrė.
Gerai. Tada krevečių kokteilis. Taip geriau?
Gerai, puiku.
Gerai, treneri. Ką siūlai?
Galima nueiti į interaktyvią ekskursiją Džeko Skerdiko keliais,
apie kurią Džeinė man išūžė galvą.
Ji trunka apie šešias valandas, o vienu metu net esi persekiojamas.
Tau galvoj negerai? Jis dar vaikas.
Gerai, tada Londono Akis. Arba Londono Taueris.
Ir daugybė kitų Londono dalykų.
Arba reivas Pekame.
Gerai, treneri, ačiū.
Dički, o ko tu norėtum? Galėtume aplankyti kelis muziejus.
Galėtume išsinuomoti laivą ir paplaukioti Temze.
Tau turėtų patikti.
Noriu pažiūrėt futbolo rungtynes.
Ką gi.
Teisingai tave supratau?
Per mano vienintelę išeiginę nuo futbolo dieną nori pažiūrėt futbolą?
Tai tas pats, kas prašyti paštininko eiti pasivaikščioti per jo išeiginę dieną,
nemanai?
Taip, kas tau rūpi? Tesi mažas berniukas, kuris nori to, ko nori. Gerai.
Treneri, šiandien vyksta kokios nors rungtynės?
Yra vienerios.
Na, štai.
Bet pirma man reikės užsukti į namus.
Žiūrėk. Štai jis.
Treneri, žiūrėk, kas atėjo į rungtynes.
Turbūt nori pasimokyti.
- Jis matė mane, tėti. Matė mane. - Taip, matė. Ir girdėjo.
Eina šikt.
Na, ką galiu pasakyti? Esu milijardieriaus dukra.
Žaisti golfą išmokau anksčiau nei skaityti.
Na, gal tu ir gera golfo žaidėja, bet aš ne ką blogesnė apgavikė.
Vadinasi, mes abi geros.
Žiūrėk!
O Dieve, lygiosios.
Taip, žiūrėk.
Argi tai ne geriau nei stebėti polo su krūva baltaodžių vyrų?
Žymiai geriau.
Be to, manau, šie dinozaurai daug gražesni už tenykščius.
Nežinau, kaip su dinozaurais,
bet kai kurie žmonės čia tikrai gražesni.
- Tikrai? - Taip.
Džo?
Atleiskit. Atsiprašau.
JAUNOSIOS KOMANDA
O Dieve...
- Labas. - Sveikutė. Gražus kostiumėlis.
Ką čia veiki?
Mano sesers mergvakaris.
- Ji išteka už golfo žaidėjo. - Profesionalo?
Ne. Paprasčiausio mėgėjo.
Prie visų duobučių turime išgerti,
bet gera žinia yra ta, kad jos draugės užknisa.
Labas.
Čia Alisa. Kartu mokėmės universitete.
O čia mano draugė Kylė Džouns.
Labas.
Kylė turi viešųjų ryšių agentūrą.
Jei tau ar tavo šeimai prireiktų tokių paslaugų, kreipkis į ją.
Į mane.
Gerai.
Alisa! Ateik čia!
- Einu, sese! - Greičiau!
Nagi.
Tos sumautos šeimos.
Na, buvo malonu pasimatyti, Džo.
- Ir man. - Graži skrybėlė.
Ačiū. Taip.
Gerai, padarom, kad būtų įdomiau, gerai?
Dešimt svarų už duobutę, bet tik 20 kirčių.
- Sutinku. - Bet jokios apgaulės.
Tada tik svaras už duobutę.
Puikios rungtynės, treneri.
RUPERTAS MENJONAS
APGAILESTAUJU, KAD RUNGTYNĖSE BUVO TEDAS.
DAUGIAU TO NEBUS.
NIEKO TOKIO, AŠ NIEKO PRIEŠ
GERAI. AČIŪ
- Sveiki, brangučiai. - Labas, Mei.
- Ką gero šiandien visi nuveikėt? - Pažiūrėjom „West Ham“ rungtynes.
Tada jums ne vieta šioje aludėje.
- Nagi, Mei. - Juk jis vaikas.
Ačiū.
Manai, aš norėjau ten eiti, bliamba?
Jūs abu esat lygtinai nuteisti.
- Gerai, ponia. - Sąžininga.
Iki, Mei.
- Tėti. - Ką?
- Paklausyk. - Kas?
„Bitlai“.
Taip.
REBEKA ARBA BOSĖ TURIU ŽINIŲ. PASKAMBINK.
Klausykit. Aš tuoj, gerai?
Labas, bose, sužinojai ką nors?
Taip. Tedai, klausyk, manau, tau nereikia to daryti.
Bet man reikia žinoti, girdi?
Nes galbūt dabar Mišelė ir tas dr. Džeikobas
vakarieniauja kuriame nors jos mėgstamame Paryžiaus viešbutyje,
pavyzdžiui, „George Sank“...
- „Cinq“. - ...arba „Plaza Anthony“.
„Athénée“. Palauk.
Jos mėgstamame Paryžiaus viešbutyje? Sakei, kad ji nėra buvusi Paryžiuje.
Taip, nėra. Bet tas „George Stank“...
- „Cinq“. - ...yra iš filmo „Prancūziškas bučinys“,
- o „Plaza Anthony“... - „Athénée“.
Jis iš jos mėgstamo TV serialo
- „Seksas mieste“. - „Seksas ir miestas“.
Pala, koks ten triukšmas? Kur tu?
Girdžiu, kažkas dainuoja.
Atleisk. Sėdim aludėje su Berdu ir Henriu.
O ką? Per garsiai? Galiu paėjėti toliau, jei nori.
Ne, viskas gerai.
Kur mes sustojom?
Tu galvoji, kad aš kraustausi iš proto.
Ačiū, Maiklai.
Tai tau patinka „Bitlai“?
Kodėl?
Nes jie patinka mano tėčiui.
Žinai, apie ką ši daina?
Apie kažkokį Džudą.
Ne apie kažkokį. Apie mažą berniuką vardu Džudas.
Vieną dieną jo tėvai nusprendė gyvent atskirai. Išsiskirti, supranti.
O tai labai nuliūdino Džudą.
Džudo tėtis turėjo geriausią draugą,
tas geriausias draugas labai nerimavo, kad Džudas toks liūdnas.
Todėl jis sukūrė šią dainą
tikėdamasis, kad kada nors ši daina padės jo kelyje.
Ilgame ir vingiuotame kelyje?
Tavo mama ir tėtis labai tave myli,
nors gal ir keista, kad jie gyvena skirtingose šalyse.
Ir dabar turbūt jautiesi kaip liūdnoje dainoje.
Bet tu, jaunuoli,
tu gali paversti liūdną dainą linksmesne.
Gerai čia pasakei.
Man pačiam patiko.
Žinai, kas geriausia šioje dainoje?
Kas?
Tai!
Nagi, vaikine, pirmyn! Dainuoja visi, bliamba!
Žinai, Tedai, aš nesuprantu vieno dalyko.
Kodėl tu nė karto nenusivežei Mišelės į Paryžių?
Na, aš norėjau. Supranti, mes neturėjome pinigų medaus mėnesiui.
Po to užsisukom darbuose.
Dar po to gimė Henris, o aš... Aš visad galvojau, kad dar suspėsim.
Apgailestauju, Tedai.
Ačiū.
Bet jeigu rimtai, koks tau skirtumas, jei Mišelė ir susižadės?
Judviejų santykiai nutrūko,
bet turi marias laiko su Henriu.
Neleisk, kad vakardiena gadintų šiandieną, Tedai.
Na, nemanau, kad jis dainuoja „Vakar“.
Ne, žinau. Pajuokavau.
- Tu teisi. - Žinoma. Aš visada teisi.
O dabar, dėl Dievo meilės, grįžk į aludę
ir kartu su sūnum padainuok „Hey Jude“, gerai?
Labai mersi, bose.
De rien, treneri Lasai.
Ačiū.
Taip.
Ne, sutinku. Taip bus geriau.
Ačiū, Džordžai.
Ką gi, puiki žinia.
Turime nuosaikesnį pareiškimo variantą.
Anas buvo visai šūdinas.
Šaunu.
Kartą mano santykius su vaikinu nutraukė jo durininkas.
Atsiprašau, p. Hobs, bet Džonatanas neateis. Niekada.
Žinau, kad tai nevykęs pasiteisinimas. Bet jis padės, patikėk.
Kai prieš tai sakei, kad viskuo pasirūpinsi,
pamaniau, gal tau pavyks pašalinti tą vaizdo įrašą
- ar panašiai. - Mes bandėm. Bet tai internetas, bliamba.
Dabar man rūpi, kad tu paskelbtum tą pareiškimą.
Verti mane atsiprašyti?
Taip.
Prašau, padaryk tai.
Suprask, man kenkia tai, kad internete šmėkščioja žmogaus,
su kuriuo susitikinėju ir kurio firmą finansuoju, pornografinis įrašas.
Pornografinis?
Supranti, ką turiu galvoje. Taip tiesiog... Sušvelninsim žalą. Girdi?
Džo, aš to nedarysiu.
Aš nekalta, kad tas įrašas pateko į viešumą. O tu kažkodėl galvoji kitaip.
Na, galbūt, nežinau... gal visų pirma tau nereikėjo
apskritai kurti to įrašo.
Tai nėra toks dalykas, kuriuo būtų galima didžiuotis, Kyle.
Aš nesigailiu, kad padariau tą įrašą.
Ir nesigailiu, kad jį nusiunčiau.
Gal jų yra ir daugiau?
Nežinau.
- Ką tu darai? - Išeinu.
Grįši?
Nežinau.
Ką gi.
Gal einam kur nors atšvęsti?
Ką atšvęsti?
- Juk laimėjai šiandien. - Taip. Bet...
Ne. Viskas gerai.
Jau ruošiuosi kitoms rungtynėms, tad...
Turėtum džiaugtis savo pergalėmis.
Regis, jie džiaugėsi.
FK „RIČMONDAS“ TRENERIS STEBĖJO „WEST HAM“ RUNGTYNES
Na, štai.
Kas?
Man patinka tavo šypsena.
Man patinka, kai mano vaikinas džiaugiasi.
Vaikinas.
Taip.
Jei tau patinka etiketės.
Taip. Ne, man patinka etiketės. Taip.
- Tikrai? - Taip.
- „Čia Koral. Ji mano mergina.“ - Tikrai?
Gerai skamba, ar ne?
„Neitas. Mano vaikinas.“
- Neitas - tavo vaikinas? - Taip. Nepažįsti jo? Jis nuostabus.
Labai ačiū.
- Sveika. - Labas.
Atsiprašau, kad užgriuvau neįspėjęs. Tik norėjau...
- Pabijojau rašyt tau žinutę. Aš... - Taip.
Kaip visi mano šeimos nariai.
Taip.
Na, tik norėjau paklaust, kaip tau sekas.
Dėl tos sušiktos nesąmonės.
Ačiū, Džeimi.
Taip, viskas normaliai.
Tikrai?
Smagu girdėt.
Dar norėjau atsiprašyti.
- Ne, nereikia. - Ne, tikrai reikia.
- Reikia. - Tu dėl to nekaltas, Džeimi.
Ne, tai mano kaltė. Leisk man... Privalau tau pasakyti.
Tą įrašą seniai ištryniau iš savo telefono, dar tada, kai išsiskyrėm.
Aš viską ištryniau.
Na, ne viską iškart, nes tikėjausi,
kad mes susitaikysim ir vėl būsim kartu.
Bet kai pradėjai susitikinėt su Rojum, tada daug ką ištryniau.
Na, gal pusę.
Bet tik iš pykčio, jei atvirai.
Nes, na, galvojau...
Galvojau, kad susitikinėji su juo tik todėl, kad sukeltum man pavydą.
Bet...
Bet supratęs, kad jūsų santykiai rimti, aš ištryniau viską.
O apie e. laiškus pamiršau, bliamba.
Kvailai išėjo. Turėjau būt atsargesnis.
Reikėjo sugalvot stipresnį slaptažodį.
Ne.
Nesakyk, kad tavo slaptažodis yra „slaptažodis“, Džeimi.
Taip ir yra.
Na, jei atvirai, galvojau, kad visus apgausiu, nes rašiau su trumpąja „i“.
Atsiprašau. Labai atsiprašau, Kyle.
Nuoširdžiai.
Ačiū, Džeimi.
Atsiprašau, galėtumėt nufotografuoti mane prie telefono būdelės?
- Žinoma. - Ačiū.
- Gerai. - Ne.
- Štai taip. Taip.
- Gerai. - Gražiai nufotografuok.
Gerai. Šypsena. Štai taip.
Ką gi, sūnau. Tau metas. Nagi.
- Bonžur! - Mes čia!
Sveikas, sūnau.
Mama!
Pasiilgau tavęs. Smagiai pasibuvai su tėčiu?
Taip. Jis pažadėjo man nupirkti būgnus.
- Tikrai? - Na...
Žinai, ką? Myliu tave, sūnau.
Ir aš tave, tėti.
Gerai, bėk jau.
Nežinau, kas jam šovė į galvą.
Nepamiršk kuprinės.
Ką tu darai?
Tu... Atsiprašau, norėjau pajuokauti.
Aišku.
Kaip Paryžius?
Viskas gerai.
Na, Paryžius yra Paryžius.
Mama, einam!
Buvo malonu pasimatyti.
Ir man.
Žinai, Deivas Grolas mokėsi groti būgnais ant pagalvių.
Einu!
Štai ir jis.
Išvertė Laima Banionienė