ФУТБОЛЪТ Е ЖИВОТ
Преди не исках да го казвам,
да не излезе пак, че съм черноглед...
Но?
Мислех, че е лудост да сменяме стила си на игра насред сезона.
Но?
Но е супер.
Те се забавляват, ние се забавляваме, публиката също. Купонът е пълен.
Не съм виждал 22-ма души да се кефят така,
откакто "Грейтфул Дед" забиваха с "Блак Кроус" и "Фиш".
Сигурно е било яко.
Ужас беше. Но те се забавляваха.
- Красота! - Шут!
Свирка!
Почивка. Браво.
Чувате ли? Рой ви каза "браво".
Браво, мъжки.
Да му се не види! Не помня кои са чистите и кои - мръсните.
- Сгъваш мръсните чорапи? - И мръсните заслужават да имат приятел.
Прав е. Все пак всички другаруваме с Ришар.
Братле.
Да пием по бира после и да си поговорим?
Не.
Обул съм мръсните.
Опа.
ТЕД ЛАСО
Джак обади ли ти се?
Нали не бива да пишеш второ съобщение, ако нямаш отговор?
Да.
Боже, пратила си второ.
Колко синьо.
Да, ужас!
Сякаш имам пръстова диария.
Ела тук.
Когато две момичета се прегръщат,
или е станало нещо ужасно, или нищо не е станало.
Джак се крие от Кийли.
О, не.
Първо иска кратка раздяла, а сега се изнизва като ирландец.
Не че разбирам този израз.
Имам един приятел Шеймъс О'Мали.
Прегръща за довиждане всички наред поне едно двайсет минути.
Съжалявам.
Направил съм ви бисквити, за да смекчат удара.
Благодаря, Тед.
Благодаря.
Какво? Четирийсет лири.
Не знаех, че ще дойдеш.
Нямах време да ти приготвя нещо специално.
Много мило. Благодаря, Тед.
Дреболия.
Шефке, може ли да пропусна пресконференцията?
С Мишел сме на родителска среща.
- Разбира се. Семейството е на първо място. - Благодаря.
Може да възложим пресконференцията на Рой. Мрази такива неща, но му се удават.
Нямам нищо против.
Чудесна идея.
Ха така! С разбито сърце, но с остър ум.
Не точно разбито, по-скоро поочукано.
Поочукано, харесва ми.
Става за заглавие на кънтри песен.
С поочукано сърце спомена ще съхраня,
но след теб остана само твоята воня.
Чао, Тед.
И щом вече те няма,
песен за теб съчиних, защото след теб остана само твоята воня.
- Тренер. - Здравей.
За вълка говорим.
Ето.
- Кийли. - Рой.
Трябва да заместиш Тед на днешната пресконференция.
Как ли пък не!
Искам да кажа, Тед защо не може?
Така де, с удоволствие.
Чудесно.
Хайде.
Мамка му.
Чух те.
УЕСТ ХАМ ЮНАЙТЕД
ПУСКАМ СИ САПУНЕНИ МЕХУРИ
Доставка за г-н Шелби.
Шели.
Боже. Извинявай.
Здравей. Какво правиш тук?
Нося ти обяд. Да го изядем тук.
- Чудно, че Дерек те е пуснал. - Без проблем.
Но иска нещо с логото на "Уест Хам".
Дадено.
Защо не... Ето. Подложка за мишка.
Ето и шалче.
Извинявай.
Това е официалната програма.
А всъщност... Само да я излея.
Едно нещо стига.
Ами задръж ги за следващия път.
По дяволите.
Успя да го целунеш преди мен.
Рупърт, здравей.
Така, Джейд, това е Рупърт, шефът ми.
Рупърт, това е Джейд, приятелката ми.
Привет.
- Здравей. - Струва си да се запознаем.
Джейд. Красиво име.
Благодаря. Всъщност е съкратено от Джейдeд.
Майка ми ме е кръстила на любимата си леля, но нищо.
Момент, аз си падам малко диалектолог аматьор.
От Южна Полша си, нали?
Да, от Нови Сонч.
Каква усмивка.
Ако този младеж не беше такъв гений,
щях да кажа, че е под нивото ти.
На какво мирише?
Джейд ме изненада с обяд.
От "Вкусът на Атина", любимия ми ресторант.
Там работя.
Явно затова е любимият му ресторант.
Е, радвам се, че се запознахме.
И, Нейт, мой човек,
не се дъни.
Няма.
Чао, Рупърт.
Изглежда много богат. Но не е неприятен.
Да, всъщност наистина е свестен.
Дължа му много.
Така. Много мило, че се грижиш за мен.
Прощавай, че те прекъсвам, Ребека.
Знаеше ли, че Тед няма да участва в пресконференцията днес?
Да. Помолих Рой да го замести.
- Това обяснява нещата. - Проблем ли има?
Друго казах, Гари!
- Думите ти са тук! - Наистина го каза, тренер.
- Не се бъркай! - Не му крещи.
Каза, цитирам:
"Джо Уолш е по-добър китарист от Джими Пейдж".
Това каза!
Добре де, казах го!
Но имах предвид, че Джо Уолш е подценен,
а Джими Пейдж е надценен!
Джо Уолш е поет.
А Джими Пейдж е съдебен стенограф на хапчета.
Луд ли си? Пейдж може да победи Уолш и с една струна.
Как така "да го победи"? Не е състезание.
Изкуство е, неандерталецо!
- Така. - Ехо!
- Добре, приключихме. - Съмнителен си ми!
- Аз ли? - Да, ти!
Ехо, здравейте!
"Стълба към небето" е прехвалено базово упражнение!
Какъв плам.
Не се сещам кога за последен път
съм била в залата за пресконференции с вас, великолепни журналисти.
С радост ще отговоря на въпросите ви.
Питайте ме за каквото решите.
- Да. - Маркъс Адебайо, "Индипендънт".
- Здравей, Маркъс. Как си? - Чудесно.
- Радвам се. - Г-це Уелтън,
според вас кой е най-добрият класически рок китарист в историята?
Чудесен въпрос.
Много ви благодаря.
Съжалявам.
- Онзи от "Крийм"? - Стига де!
Не ми се подигравай. Паникьосах се.
Ще убия Рой Кент.
Виж, Рой отбягва пресата, такъв му е нравът.
Е, на мен пък ми писна от този негов нрав.
- Време е да покажа моя. - О, да!
Само така!
Браво!
Не, ти продължавай.
Защо? Вече направих двайсет. С лекота.
Да, започваме да броим чак когато вземе да боли.
За всички ви се отнася!
Кент!
Домъкни си косматия задник в кабинета ми!
Всеки един от вас знае, че задникът ми не е космат.
Но си мълчахте.
И никога няма да ви простя.
Прав е. Страхливци сме.
Ако говореше за задника на Ришар...
В часа по природознание правите ли още дисекция на жаби,
или само обсъждате чувствата им?
И двете.
Г-жо Ледбетър, как да вдигне Хенри успеха си при вас?
Тренер, може ли?
Освен с хелий.
Айзък знае.
Че синът на Тед се дъни ли?
Скандално.
- Как реагира? - Зле.
Не ми говори.
Дай му време.
На някои хора им е нужно.
- Все пак ти знаеш от 20 години, че си гей. - Доста повече.
Излязох от мама и не погледнах назад.
Но ще те послушам. Благодаря, Трент.
Да. Но знаете ли защо харесвам сър Исак Нютон?
Теглела го е земята.
Тед, да не я задържаме.
Да, пускаме пленницата.
Какъв ти е шибаният проблем?
Сещам се. Ти си ми проблемът!
Помоля ли те да водиш пресконференция, водиш шибаната пресконференция.
Добре де, съжалявам. Не знаех, че е толкова важно.
И просто не отиде.
Така ли смяташ да я караш?
Да бойкотираш всичко, което не е забавно и лесно?
Какво искаш, Рой?
Какво искаш наистина?
Да ме оставят на мира.
Стига глупости, Рой! Искаш много повече от това.
Дотолкова си убеден, че не заслужаваш нищо хубаво,
че би ял и говна, а след това би се жалвал от порциите.
Не бъди такъв, човече.
Защото да тънеш във вечно самосъжаление,
е ужасно досадно.
Това ли е всичко?
Да, няма друго.
Засега.
Как са нещата за утре?
Чудесно. Може да играем без вратар, за да имат шанс.
Харесваш ми наперен.
- Баклава. - Да, вземи си.
Радвам се, че се запознах с Кейт.
Името й е Джейд.
Да, разбира се. Джейд.
И на нея й беше приятно.
Няма нищо по-хубаво от любовта на жена.
Размажи ги, убиецо.
Дано си носят 11 чувала за трупове.
След мача да пийнем по нещо, ако искаш.
С удоволствие. Да поканя ли Джейд?
Не, мислех да сме само двамата. Така, по мъжки.
Ще се радвам. Искам да кажа, добре.
Хайде, да духаме сапунени мехури.
"Уест Хам" срещу "Саутхамптън".
А нажежените до червено Хрътки се изправят срещу "Брайтън".
Нажежаване до червено се получава при 800 градуса.
При тази игра на "Ричмънд", по-правилно би било "нажежени до жълто".
Благодаря, Крис.
Но друг път ме поправяй след ефира.
- Какво е това? - Пълно е, халбите свършиха.
До дъно.
Паричките потичат.
Така е по-вкусно.
Феновете на Хрътките се радват на изкачването им в класирането.
Въздухът е изпълнен с непозната увереност за още една победа.
- Лесли, пишеш ли ми? - Да.
- До теб съм. - Чак сега видях.
Джак е.
Пише, че е в Аржентина.
За два месеца.
Кофти.
Е, временната раздяла май става постоянна.
След като вече официално сме скъсали,
спокойно си кажете какво не сте харесвали в Джак.
Твърде здравото й ръкостискане.
Ей така.
Разбрах де, дружелюбна си!
Прав й път.
Хайде, да вървим.
Давай, капитане.
Айзък.
Момчета! Обърнете ми внимание.
- С кого играем днес? - С "Брайтън енд Хоув Албиън".
Звучи като адвокатска кантора.
Хайде, съберете се!
Ти си, капитане.
"Ричмънд" на "В" - А, Б, В!
"Ричмънд"!
Добра атака за "Брайтън", докато Кук не загуби топката.
О, не!
Безсмислена намеса на Макаду и корнер за "Брайтън".
Макаду се разсея.
Нетипична грешка за капитана.
Браво бе, Макаду, идиот такъв!
Някои фенове на "Ричмънд" изливат гнева си.
Ето го корнера.
И вратарят лови.
Браво на теб, Зороу!
Ван Дам съм.
Играта на Ван Дам е впечатляваща.
Като в "Ченге във времето", където два пъти прави шпагат.
"Ричмънд" владее топката.
Хюс я поема, оглежда се.
Няма пространство и подава на Маас.
Не! Кук се намесва и "Брайтън" атакува.
И просто ей така - 1:0 за "Брайтън".
Да му се не види!
Дали това не е краят на победната серия на "Ричмънд"?
- Какво правиш бе? - Какво?
- Вратата им е там! - Да.
Вземи се стегни!
- Спокойно. - Вратата е там!
- Макаду е бесен! Здравата соли Хюс. - Какво става?
- Върни се тук! - Обисаня го успокоява, но напразно.
- Още имаме време! - Майчице.
"Ричмънд" полага много усилия в първата част,
но не успява да вкара гол на "Брайтън".
Минута добавено време.
Чайките с радост ще се върнат в съблекалнята с един гол преднина.
Какво мислиш, Крис?
Чайките са отвратителни. Крадат ключа за колата от плажната кърпа.
"Ричмънд" се постегна. Такива разигравания очакваме от отбора.
Ловки подавания с едно докосване.
Възможност пред Рохас!
Не успя.
И край.
На почивката "Брайтън" води с 1:0, но още нищо не е решено.
Все старият "Ричмънд". Пълна трагедия.
За нищо не ставате!
Стига сте си подавали, а направете нещо!
Срам сте за емблемата на отбора!
Играете като някакви пед...
- Как ме нарече? - Какво?
Как ме нарече?
Айзък Макаду прескочи оградата и нахлу в публиката.
Не е за вярване! Разправя се с фен на "Ричмънд".
Ха така, Макаду!
Ама той е от нашите!
Повтори де!
Не се месете!
- Повтори какво каза! - Айзък!
Номер 5!
По дяволите.
Капитанът.
Явен червен картон. Макаду трябва да си тръгне.
Рой Кент - гласът на разума. Накъде отива светът?
Разкарайте го оттук!
Какво?
След тези драми най-сетне влизат в съблекалнята.
Хрътките имат доста за обсъждане.
Мълчите? Добре тогава, аз ще говоря.
Какво се случи?
Един от феновете ни ме обиди!
Добре. Какво точно каза?
Аз чух. Каза думата с П.
- Патка ли? - Не, другата.
По дяволите.
Фенът беше изгонен от стадиона.
И се извинявам за баща ми.
Не ви е до шеги. Преценявай по-добре, Лесли.
Добре, разбирам.
Айзък, виж, това, което е казал онзи, е недопустимо.
Но реакцията ти няма да влезе в учебниците на тибетските монаси.
- Нали разбираш? - Останахме с човек по-малко.
Стига, Айзък. Не е като да не сме чували обиди.
Някаква глупост, пусни я покрай ушите си.
Моля?
Няма да стане!
Ами ако някой от нас е гей?
Не бива да търпим!
Добре.
- Остави на мен. - Да, върви.
Значи ми я даваш?
Разкарай се, Рой. Не си ми притрябвал.
Остави ме на мира.
Всичко прецаках. Просто ме остави.
Не ми крещи.
Няма да ти крещя.
- Това пък какво беше? - Не знам.
Колин, ти разбираш ли?
Ясно е като бял ден.
Айзък е гей.
Според статистиката 10% от хората са хомосексуални.
Не е толкова изненадващо.
Значи сигурно сред нас има още някой гей.
Поласкан съм.
Хора, не е нужно да го обсъждаме повече.
- Айзък има нужда само от подкрепа. - Да, капитан ни е. Няма проблем.
- Сега да мислим за мача. Имаме... - Чакайте, момент.
Айзък не е гей.
Не знам какво стана там,
но знам, че каквото и да е било, причината да си гневен е друга.
Нали?
Послушай ме.
Трябва да го преодолееш.
Иначе ще прецакваш всичко, на което държиш.
Прав е.
Дреболиите, на които се ядосваме, са като снежинки на планина.
Ако чакаме да се натрупат, може изведнъж да ни заринат като лавина.
Благодаря, Уил.
- Искате ли дъвка? - Стига.
- Значи няма проблем? - Естествено.
- Да. - Разбира се. Никакъв проблем.
- Да, амиго. - Абсолютно.
Гей си, чудо голямо. Не ни пука, нали, момчета?
- Да. - Няма проблем, братле.
Чакайте малко.
Колин, всъщност ни пука.
Като малък в Канзас Сити имах един приятел Стиви Джуъл.
Голям фен на "Денвър Бронкос".
Обаче местните любимци бяха "Канзас Сити Чийфс".
Затова Стиви отнасяше много критики.
Аз обаче му казах, че за мен това няма никакво значение.
Заявих му, че не ми пука.
И така си беше.
Обаче през 1997-а и 1998-а година
той трябваше да гледа Супербоул с участието на "Бронкос" съвсем сам.
Първия път изял цяла кофа бобена салата
от "Прайс Чопър" съвсем сам.
Огромна кофа. И стомахът му се подул.
После порутил тоалетната на техните.
Дори се носеше слух,
че щетите били за 9000 долара.
Представяте ли си? Девет бона за клозет.
На следващата година направил същото.
Съвсем сам.
Сигурно е решил, че носи късмет, не знам.
Не бях там. Понеже не ми пукаше.
А трябваше да ми пука.
И да го подкрепя.
Трябваше да съм у тях и двете години.
Да споделя бобената салата с моя приятел,
докато тъпият му отбор печели две поредни купи на Супербоул.
Тренер, да не сравняваш гейовете с феновете на "Денвър Бронкос"?
Вярно, много се извинявам.
- Какви са тия "Денвър Бронкос"? - Много добър въпрос.
Неудачна асоциация с американски футбол. Извинявам се, да.
Но мисълта ми е, Колин...
Не е като да не ни пука.
Пука ни, и то много.
И за това какъв си, и за тежките моменти, които сигурно си преживял.
Но от сега нататък
вече няма да си сам в трудностите.
Нали?
Да, чуваш ли? С теб сме, братле. Разчитай на нас.
Съжалявам, че прекъсвам този момент с работна тема,
но второто полувреме предстои.
- Тренер, казвай. - С човек по-малко сме. Какво ще променим?
Абсолютно нищо!
Хайде, братле.
Ръцете.
Така. Капитане, ти си.
Да, това съм аз.
Не знам какво да кажа.
За мен е чест да ви бъда капитан. И много ви обичам.
На три. Едно, две, три.
Много ви обичам!
Така ли си го представяше?
Можеше да мине и по-добре.
Примерно всички да си признаят, че са гей, и Опра да ни сложи на корицата.
МАКАДУ ПОБЕСНЯ
ДЖЕЙД: ВИДЯХ, ЧЕ СТЕ ПОБЕДИЛИ!
ДА.
ЧЕСТИТО. ПРИЯТНО ПРЕКАРВАНЕ "ПО МЪЖКИ".
Страхотен мач, тренер.
Благодаря, Роджър.
Отиваме да пием по бира. Искаш ли с нас?
Звучи чудесно, но вече обещах на Рупърт.
Ще сме само двамата.
Да не си загазил?
Какво? Не. Просто ще излезем по мъжки.
Супер. Друг път тогава?
Да.
И "Ричмънд" успя.
- Видя ли? - Браво.
Затвърдиха завръщането си с 2:1 и вдъхновяваща игра на Колин Хюс.
И двата гола бяха след негови асистенции.
Сензационна игра на Хюс.
Беше резерва, но се завърна и днес уелсецът игра като прероден.
ФУТБОЛНА СЪБОТА
С един гол във вратата им и човек по-малко Хрътките се разписаха два пъти
след асистенции на окриления Колин Хюс.
Но най-драматично беше на почивката, когато капитанът Айзък Макаду
нахлу на трибуните и нападна един от своите фенове.
И на мен ми е идвало да го направя, Джеф.
Но си се сдържал, защото не си психопат като Макаду.
- Не се знае какво... - Не, Джеф, стига.
Не се нахлува на трибуните, каквото и да е било казано.
Тази граница никога не се пресича.
Затова Макаду не беше капитан, когато аз бях там. Не става за този пост.
Край него Рой Кент изглежда като Бамби.
Пълен идиот е.
- Да направи такова нещо! Къде му е умът? - Ще си има проблеми.
- Онзи си го заслужаваше, нали? - Без съмнение.
Дано пукне, докато спи.
Какво? Беше ми клиент. Държа се гадно с племенницата ми Клеър.
- Стига бе. - Не и с Клеър!
Тъпанар!
А в Източен Лондон "Уест Хам" на Детето чудо победи като домакин.
- Здравей, Рупърт. Как си? - Нейтън!
Нека ти представя Келси и Либи.
- Не, обратното. - Размени ни.
Аз обаче съм си Рупърт.
А това е Нейтън Шели, Детето чудо.
Здравейте.
Здрасти.
Момичетата ще ни правят компания. Моля.
Мислех, че ще бъдем "по мъжки".
Ами да. Повярвай ми, точно така е.
Оскар. Отиваме в частната стая.
Две бутилки шампанско, моля.
Всъщност...
Съжалявам, но съм зает.
Дълга история. Дойдох да ти го кажа лично.
Поздравления, Тед. Осем поредни победи.
Стига, Трент. Знаеш, че победата не ми е важна.
Всъщност щях да съм по-щастлив само ако похапвах сос барбекю.
Как приемаш победната серия, Рой?
Хич не ми задавай такива въпроси.
Мълчанието е злато.
Баба и дядо имаха 51-годишен щастлив брак,
защото не си казваха и дума. Чупката.
Браво, господа. Честито.
Още едно.
Леле, Хигинс се прави на диджей Халед. Готино.
На кого?
- Мислите различно. - Явно.
Чакат те за пресконференция, Тед. Голяма е.
Така казваше онази в "Офисът". Добре, отивам.
- Идва. - Благодаря, Лесли.
Даде ли насоки на Тед?
Не, отдавна не се намесвам.
О, боже.
И така. Днес сте с мен.
Някакви въпроси?
Да му се не види.
Ти, с кубето.
Треньор Кент, клубът и в частност вие оправдавате ли поведението на Макаду днес?
Що за тъп въпрос!
Не, разбира се.
Постъпката му беше ужасна. Размина се само с червен картон.
А защо постъпи така?
Когато бях в "Съндърланд",
в отбора имаше един ветеран, местен играч.
С жена му чакаха първото си дете и един ден по време на тренировка
се избъзиках, че е по-вероятно бащата да съм аз.
Момчетата се скъсаха от смях, но той побесня.
И ме спука от бой.
Имах насинено око, нащърбен зъб и три счупени ребра.
Пропуснах шест мача.
А него го изгониха.
След тази случка никой клуб не го искаше.
През лятото, когато вече можех да дишам, се засякохме в една кръчма.
И се възползвах от шанса да му се извиня за шегата си.
Тогава той ми сподели,
че с жена му били загубили бебето
месец преди случката.
Не бил казал на никого. Таял го в себе си.
Разбирам, че някои си мислят, че като си купят билет,
имат право да крещят всякакви обиди по адрес на футболистите.
Но те не са само футболисти, а и хора.
Никой от нас не знае какво точно преживява другият.
Затова въпреки постъпката му днес,
макар да е нередна,
аз прегръщам Айзък.
А защо е постъпил така...
Не ми влиза в шибаната работа.
Следващият въпрос.
Да, новият Трент.
Тренер, да поговорим за Хюс.
Страхотен футболист и човек.
Трябва да играе повече.
- Съгласен съм. - Радвам се.
Предпочитам те пред стария Трент.
Следващият въпрос.
Таласъма, слушам те.
Здравей.
Какво стана с излизането?
Здрасти.
Лъгал си ме.
Години наред.
Какво в мен не ти вдъхваше доверие?
Не, проблемът не беше в теб.
А в мен.
Бях убеден на 99%, че ще ме подкрепиш.
Но останалият един процент ме изпълваше с ужас.
Не знам как си го опазил в тайна. На мен не ми се удава.
Наясно съм. Още една причина да не ти кажа.
Години наред го крих,
а щом ти разбра, не изкарах и месец.
Съжалявам, брато.
Ще го оповестиш ли?
Не.
Отборът знае. Това ми е достатъчно.
Ще си мълчим.
Обещавам.
Искаш ли да влезеш?
Да, добре.
"Отгоре или отдолу" за секс ли се отнася, или за спане?
За секс. Освен ако леглото не е на два етажа.
- Би ли чукал жена? - Не, гей съм.
Знам, но ако ти се наложи?
- Ракел Уелч от 1967 г. - Одобрявам.
- Кой е най-готиният в отбора? - Няма да ти кажа и няма да познаеш.
- Бъмбъркач. - Да.
А как издържаш, когато се къпем?
Гледам надолу и мисля за глобалното затопляне.
Ако трябваше да се къпя с един куп жени, щях все да съм надървен.
Обичам те, братле.
Не можеш да го кажеш, а?
Не.
Но ти си го знаеш.
Превод на субтитрите Боряна Богданова