Jeff, har vi tid til å ta med dette?
- Kamera én. - Fire, tre, to...
- Greit. - La oss sette i gang.
Velkommen til Soccer Saturday.
Jeff Stelling er her sammen med George Cartrick og Clinton Morrison.
Landets mest omtalte lag er åpenbart Richmond.
De har vunnet ti kamper på rad etter inspirert spill av Sam Obisanya.
Jeff, man må tro at Sam Obisanya vil debutere for Nigeria,
ellers har verden blitt gal.
Men dagens hovedsak: Av en mystisk grunn er managerjobben hos West Ham ledig.
Klubben har plutselig skilt lag med vidunderungen Nathan Shelley.
Et sjokk, Jeff. De hadde en flott sesong.
Men Nate Shelley er ikke grunnen til at West Ham ligger på andre plass.
"Vidunderunge"? Ærlig talt.
Han var materialforvalteren min.
Rupert Mannion er hjernen bak hele operasjonen.
Ok, la oss gå over til landslagspausen. Vi får høre om hvem som ble tatt ut.
Hvilke spillere får æren av å representere landet sitt?
Godt spilt der ute i dag. Gratulerer med nok en seier!
Det stemmer.
Hei, rask påminnelse.
På grunn av landslagspausen er det ingen kamp neste uke, ok?
Greit. Jeg blir litt såret over at dere ikke vil være sammen med meg neste helg.
Jeg er taus og sterk og lar dere ikke få vite det.
Men jeg er også høylytt og svak, siden jeg, som alle, er sammensatt.
Flott tale.
Vi sier lykke til og ha det bra til karene på laget
som skal representere hjemlandet sitt. Trener, hvem snakker vi om?
Rett i nærheten, på Wembley, med sin debut for England: Jamie Tartt!
På flyet til Toronto for å være målvakt for Canada: Van Damme!
Han har flybillett.
De skal møte Mexico og Dani Rojas!
Jøye meg.
Bumbercatch skal spille for Sveits.
Bra!
- Vent. Bumbercatch, er du sveitser? - Ja. Se på meg.
Ja, du har rett. Ja.
- Og for Wales: Colin Hughes! - Hei.
Kom igjen.
Var det alt?
Det var alt.
Ok. Greit, la oss ønske vennene våre lykke på reisen og "Godspeed",
eller hva enn slags narkotikum din gud bruker til selvmedisinering.
Dere andre, vi ses på mandag.
Hei, 24. Så bedritent. Det var trist å høre.
Det går bra.
Hei, gratulerer til deg.
- Går det bra med deg? - Ja. Selvfølgelig.
Yo. Gratulerer, kompis.
Jeg er ikke din kompis. Vi er nå fiender, og snart skal du bli min bitch.
Hva fa...
Så den dukker opp én gang i måneden?
- Hopper aldri over en måned? - Bare om du er gravid.
Jeg må undersøke denne vinleveringen. Den virker på ingen måte korka. Ja.
Hørte du om Nathan?
- Ja. - Hva tror vi skjedde?
Jeg er som en ufullstendig liste av Madeline Kahns beste filmer:
Jeg har ikke et Clue. Det raker meg uansett ikke.
Ted, jeg mener dette så snilt som mulig, men du suger på jenteprat.
- Jeg vet det. Jeg liker ikke sladder. - Det er ikke sladder. Det er spekulasjon.
Jeg har hørt rykter om upassende atferd på jobben
- hos West Ham. - Ser du? Strålende jenteprat.
Karer, hva tror vi?
Kan Nathan være involvert i noe slikt?
- Nei. - Næ.
- God morgen. - Hallo, Leslie.
Jeg hørte et interessant rykte i går kveld.
Jeg liker ikke sladder, men jeg rykker til ved et rykte.
Fortsett, Leslie.
Edwin Akufo er tilbake i byen.
Hva er det nå?
Han prøver visst å skape en slags superliga.
- Hvor hørte du om det? - Rebecca, jeg er klubbens sportsdirektør.
Jeg jammer med flere andre direktører i et jazzband
kalt "The Directors of Beboperations".
- Akufo ble nevnt under øvingen. - Dette er ikke bra.
Hvorfor er det så ille at en milliardær vil samle
- superhelter og bekjempe kriminalitet? - Ted, du tenker på Justice League.
Søren. Ja.
Superligaen er at de største og rikeste lagene vil konkurrere mot hverandre.
Ikke bare får David aldri møte Goliat, men David-ene kan slutte å eksistere.
Jøss.
Rupert er sikkert involvert i dette.
Når man snakker om djevelen.
DJEVELEN
- Det var Rupert. - Ja.
Unnskyld. Jeg trodde det faktisk var djevelen.
- Å, ja. - Ja.
Er du i live?
Uheldigvis, ja.
Det går bra.
- Er jeg en idiot? - Noen ganger, ja.
Nei, jeg mener fordi jeg sa opp jobben.
Skulle du ønske du ikke gjorde det?
Da har du svaret.
- Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. - Trenger du at jeg blir her?
Nei. Nei, det går bra.
Vil du bli med meg til Polen?
Du kan hjelpe familien min med å skifte lyspærer.
- Veldig morsomt. - Hvorfor var det morsomt?
Jeg vet ikke. Unnskyld. Nei.
- Vi ses om noen dager. - Takk.
Ha det.
Fortell oss om Shelley!
Hei, Nate! Nate!
- Hei. - Unnskyld.
- Det går bra. - Takk.
Pokker.
Keeley, du er den snilleste sjefen jeg har hatt.
Takk, Dan.
Og definitivt den heiteste.
En komplisert kompliment.
Takk.
Ja.
Barbara, blir vi sakte ranet?
Vent. Unnskyld. Har du ikke snakket med Jack?
Har ikke hørt fra Jack på flere uker.
Hun sendte en e-post til meg i går om at hun skulle fortelle deg det.
Fortelle meg hva, Barbara?
Styret har bestemt seg for å trekke finansieringen.
De stenger KJPR.
Hva?
Når?
Slapp av, vi har nok av tid.
- Vi må ikke være ute før på fredag. - Det er onsdag.
Ja, det er vel ganske snart. Spesielt hvis du ikke fikk e-posten i går.
Hvis han ikke vil trene West Ham og tjene millioner, kan jeg gjøre det.
For en kødd.
Ananasjuice eller eplejuice?
Hei.
Hei, Dani!
Dani, hva skjer? Han er lagkameraten min.
Dani, vil du ha chips?
Jøye meg.
Sam var skikkelig skyggeredd der ute i dag.
- Jeg klandrer ham ikke. - Vanskelig å se ballen når du gråter.
Hei, Sam! Jeg vet denne uka ikke har vært lett.
Men husk at selv den store Michael Jordan ikke kom med på laget på videregående.
- Ja? - Ja, trener.
Var ikke det fordi han bare var 178 cm
og laget trengte høyde, så de sendte ham til andrelaget
i håp om at han skulle vokse? Og han vokste 13 cm den neste sommeren.
Kjenner du alle detaljene, blir historien mindre motiverende,
men poenget er det samme. Opp med hodet. Vær en gullfisk.
- Greit? - Ok.
Bang! I kveld har jeg og Jane reservert en bane for å kaste økser.
Vil dere bli med på festlighetene?
Låter morsomt og farlig. Hva er det dere feirer?
At karma raskt leverte en drittsandwich til vidunderlorten.
Jane har laget målskiver.
Er det ikke dårlig karma å feire noen andres dårlige karma?
Nei. Er du med?
Skulle gjerne det, men jeg har en greie.
Det er henne. Hei, Janey-baby!
Ja, alt er klart. Kan du ta med kasteøksen min?
Nei, ikke den. Den med skinnslire. Vet du hva? Bare ta med alle.
Ja, det er vi.
Ok. Elsker deg også.
Hvor mange økser har du?
- Sytten. Men ikke alle er kasteøkser. - Akkurat. Men alle er i Storbritannia?
Ja. Kan ikke se for meg å være i et annet land enn øksene mine.
Hun vil slite med å bære dem.
- Hei, Sam. - Hei.
Det var trist å høre om landslaget.
Vel, jeg kunne vel ha jobbet hardere.
Jeg syns du er vidunderlig.
Takk, Rebecca.
- Vi ses. - Ja.
Hallo, Rebecca. Hvor er Hockney-verket jeg ga deg?
Kvittet meg med det. Hvordan kom du deg forbi vaktene?
- Min gamle kompis, Renee. - Den nifse gamlingen som bor i kloakken?
Rebecca, det er frekt. Han bare jobber i kloakken.
Neste gang kan du avtale et møte.
Selvfølgelig.
Så hva er det du vil?
Invitere deg til møtet for Akufo-ligaen.
Hvorfor det?
Jeg ønsket å rekke ut hånden i forsoning.
Det er viktig at du er en del av dette.
- Kan være flott for spillet. - Jeg skal tenke på saken.
Bra.
Å snike meg inn minnet meg om den første kampen jeg så på Nelson Road.
Da de bare hadde stearinlys.
Jeg ser frem til å høre fra deg.
Hva skjedde med Nathan Shelley?
Noen er ikke klare når de får sjansen.
God onkelsdag!
- Det er ikke er en ekte hedersdag. - Jo, det er det. Ikke sant, mamma?
Enhver dag som irriterer Roy, er en hedersdag for meg.
Jeg åpner.
Phoe sa at onkelsdagen er feiringen hun liker best.
- Ikke faen. - Det er sant.
Onkelsdag, onkel Roys bursdag, og så Perchtenlaufen,
den tyske helligdagen hvor folk kler seg ut som onde ånder
og vandrer rundt på gaten for å skremme vekk vinteren.
Hun er en gammel sjel, men hun er faen meg en tosk.
Er det din Range Rover?
- Nei, den er mammas. - Å, akkurat.
- Hei, står til? Beklager at jeg er sen. - Det går bra.
- Du kan sitte ved siden av onkel Roy. - Hallo, onkel Roy.
- Hvorfor er han her, for faen? - Jeg måtte invitere bestevennen din.
- Ikke bestevennen min. - Ikke bestevennen min.
Du snakker mye om ham, og dere er sammen hver dag.
Han er ikke det.
- Hvem er bestevennen din, Jamie? - Sikkert Isaac.
- Ikke faen. - Han er det.
- Et pund, onkel Roy. - Send meg en regning.
Ok. Åpne Jamies gave.
Den er teit. Tåpelig. Jeg vet ikke. Her.
Det er England-drakta di fra VM i 2014.
Navnet ditt er på ryggen.
Jeg fikk dem til å endre E-en til en U.
Jeg elsker den.
- Ja, du skylder meg et pund, Jamie. - Jeg sa ikke noe.
Nei, men du fikk meg til å tenke det, og det er mer eller mindre det samme.
Ja, greit nok.
Ok, min tur.
Greit. Hvem er det?
Fint pakket inn.
Jeg lagde den på skolen.
Fargene staver navnet ditt. Rød, oransje, "yellow". Roy.
- Hun har gledet seg til å gi deg den. - Hva syns du?
Jeg elsker den, for faen.
Det var verdt det.
Takk.
Ok. Mamma og jeg skal ta på oss kostymene til skuespillet.
Advarsel. Det blir en mellomakt.
- Søsteren din er heit. - Jeg skjærer ut øynene dine.
Simi, hva foregår? Jeg trodde vi var fullbooket.
Ingen av dem kom.
Vel, med ett unntak.
Hei, se hvem det er.
Det er Lillefingerpikk.
Unnskyld. Jeg mente Sam. Du husker selvfølgelig Francis.
Charles, dette er Lillefingerpikk.
Jeg mener Sam.
Lillefingerpikk-jeg-mener-Sam, dette er Charles Siziba,
- matblogger for The Times. - Hyggelig å møte deg.
Edwin har fortalt meg fæle ting om deg.
Charles hjelper meg med å finne den beste vestafrikanske kokken i London,
for jeg skal åpne min egen nigerianske restaurant 20 meter unna.
Du skal hva?
Vi skal servere utsøkt nigeriansk mat,
i tillegg til hotdoger i Chicago-stil, siden det er yndlingsmaten min.
Å, Sam. Jeg mener Lillefingerpikk.
Mr. Akufo fant et glasskår i maten sin. Vi trenger vel ikke å betale for maten?
Greit. Samme det.
Bra.
Det er fint å gi det stygge, forferdelige ansiktet et navn.
- Så synd å se at det går dårlig. - Nei, vi var faktisk fullbooket.
- Noen avbestilte bare i siste liten. - Fordi jeg bestilte alle bordene.
Hallo, Ola's Chop Life? Kan jeg få bestille bord til åtte til Wiafe?
David Ettlemen, seks personer.
Starkey, fabelaktige fire.
Bord til 12, takk. Etternavnet er Picard.
Og vennligst ta frem alle deres beste afrikanske oster.
- Godt å se deg, Edwin. - Ikke sant?
Ja, jeg ble trist da jeg hørte at du ikke ble tatt ut på Nigerias landslag.
Men jeg ble glad da jeg hørte at Nigerias regjering med glede
takket ja til 20 millioner dollar fra meg for at du ikke skal være på laget.
Jeg vil aldri slutte, din nigerianske lort.
Aldri noensinne.
Nei, aldri.
Ikke gjør dette, Francis.
- Stopp. - Unnskyld.
- Hva er krisen? - Nathan?
Ja.
Glem det, betjent. Sønnen min er hjemme.
- Dere flyttet nøkkelen. - Herregud.
Hei, mamma.
- Vil du ha noe å spise, vennen? - Nei takk. Jeg vil bare sove.
- Hvis du lager mat, kan jeg godt spise. - Lloyd, slutt.
Hva?
Leslie?
- Mente ikke å skremme deg. - Det går bra. Det var ikke så ille.
Pokker.
- Hva kan jeg hjelpe deg med, Rebecca? - Jeg trenger råd.
- Keeley svarte ikke? - Nei.
- Ted? - Kan ikke finne ham.
- Diva? - På et fly uten wifi.
- Kan du se for deg det? - Forferdelig.
- Hva med moren din? - Kødder du med meg?
Jeg føler meg smigret. La oss gjøre denne dritten.
Jeg vil ikke ta del i Akufo-ligaen.
Fordi han er en uberegnelig milliardær med lynnet til en av ungene i Willy Wonka
- som blir drept i sjokoladefabrikken? - Tror ikke det er det som skjer, Leslie.
Beklager å måtte si det, Rebecca, men de barna er døde.
Jeg tror Rupert bare inviterte meg
fordi jeg er kvinne, og det vil få dem til å se bra ut.
Hvem bryr seg om hvorfor? Du har fått en plass ved bordet.
Så finn ut hva som foregår.
Takk, Leslie.
Og hvis de andre begynner å forsvinne en etter en
på grunn av en rekke uheldige ulykker som later til å være grunnet deres overmot,
så kom deg ut derfra. Forstått?
TAPTE ANROP (3)
BEKLAGER SENT SVAR. I ARGENTINA. POKKERS TIDSFORSKJELL.
DET SUGER. JEG KUNNE IKKE FORHINDRE DET.
Er alt i orden?
Alt? Ikke faen.
Hva er det motsatte av Midas-berøringen?
- Midas-dritten. - Det er det jeg har.
- Alt jeg tar på, blir til dritt. - Dritt får ting til å vokse, vennen.
Jeg heter Keeley. Hva heter du?
- Mae. - Mae? Det forventet jeg ikke.
Veldig fint navn.
- Er det en forkortelse for noe? - "Maybe."
Er dette ditt sted, Maybe?
I litt over 40 år nå.
Jøss, det er imponerende.
- Det er tøft, ikke sant? Å være sjef? - Det har sine øyeblikk.
For noen er det bedre å følge magefølelsen
enn å late som om man er glad for å følge noen andres.
Hva ville du gjort om noen tok fra deg alt?
Som mannen sa: "Når du kommer deg til toppen av fjellet,
hva gjenstår, annet enn lyn?"
Vent, er lynet bra eller dårlig?
Avhenger av om du er klar for det.
Nå skal jeg hente litt mat til deg.
Enda en trist, radmager jente kan ikke besvime i puben min.
Da går det ræva på Yelp.
Bocciaballer.
Ted! Ted!
Hei.
ER DU I LIVE? SKRIV 'NEI' HVIS DU ER DØD.
Lanny, når Mexico kommer opp til kjøkkenet vårt,
- kan man kaste statistikken ut av vinduet. - Sant, Bruce.
En tøff kamp, men lagene har en motvillig respekt for hverandre.
- De passer sammen som nachos og poutine. - Nå har du gjort meg sulten. Å nei.
- Mexico med ballen. - Kom igjen!
Dani Rojas er fri. Alene med Van Damme. Og...
Å nei! Rett i nesa.
- I nesegrevet. Var det med vilje? - Dani sparket knallhardt.
Utvilsomt. Han er helt annerledes i Mexico-trøya.
- Jøss, det er mye blod. - Beklager språket, folkens.
EDWIN AKUFO VEKKER NYE SAMTALER OM SUPERLIGA
JEG HÅPER DU KOMMER PÅ MØTET OM AKUFO-LIGAEN.
IKKE FOR Å PRESSE DEG.
JEG KOMMER.
Hei.
Tvillinger.
Faen heller.
HØRTE IKKE FRA DEG I GÅR. SJEKKER HVORDAN DU HAR DET
HALLO FRA UTSIDEN
RICHMOND BARNESKOLE
Greit, gå inn.
- Ha en fin dag, onkel Roy. - Du også.
Du er fin.
- Greit. - Ha det!
Det er trener Kent.
- Hallo, Ms. Bowen. - Trenger ikke kalle meg det.
- Du kan bruke førstenavnet mitt. - Ok...
- Du vet ikke hva det er, eller hva? - Nei.
- Leann. - Hallo, Leann.
Jeg liker T-skjorten din. Skal du demonstrere mot Vietnamkrigen?
Phoebe lagde den til meg.
- Du ser annerledes ut. - Ja.
- Jeg pleier ikke å kle meg som en klovn. - Jeg mener ikke T-skjorten. Jeg mener deg.
Du virker lettere enn forrige gang.
Mindre... fastkjørt.
- Fastkjørt? - Ja, fastkjørt.
Vent litt.
- Flørtet du ikke med meg forrige gang? - Som lærer kan jeg godt rydde opp i rot.
Håper rotet ikke forårsaket for mye skade.
Fanken.
- Hyggelig å se deg. - I like måte.
"Jeg kan godt rydde opp i rot." Elegant, dritt-heks.
Kom igjen, barn!
Hei, Barbara. Fint antrekk.
Takk. Ja. Jeg liker klær som forteller sannheten.
Jeg har noe til deg.
Takk for all hjelpen.
Jeg skulle ønske vi kunne ha jobbet sammen lenger. Du er morsom.
- Er jeg det? - Ja.
Takk.
Men jeg må kjøpe snøkulen, ellers teller det ikke.
Ok.
- Har du penger på deg? - Ja.
Den kostet 60 pund.
Jeg tror du betalte litt for mye.
Takk for denne.
Bare hyggelig.
Jeg trenger kvitteringen.
- Klart det. Kan jeg sende den på e-post? - Ja, e-post er flott.
- Så fort som mulig. - Er på saken.
Nathan, faren din og jeg skal på Bondens marked i et par timer.
Vi er glad i deg, skatt.
Hallo. God morgen.
- Hallo, frue. Kan jeg ta kåpen din? - Ja, absolutt.
- Takk. - Takk.
Hallo, Rebecca.
Rupert.
Takk for at du sa ja til invitasjonen min.
Hvordan kan jeg motstå at masse gamle menn snakker til brystet mitt?
Mr. Mannion. Du la igjen mobilen i bilen.
Avføringseksperten har sendt resultatet.
To tomler opp, som forventet.
Vidunderlig.
Ms. Bread, Rebecca Welton.
Rebecca, dette er assistenten min, Ms. Bread.
Hyggelig å møte deg.
Unnskyld meg.
- Ny assistent? - Ja.
Hva skjedde med bedriftsdrømmejenta?
Hun var dramatisk.
- Skal vi? - Ja.
Mine herrer, hallo.
De fleste av dere kjenner nok Rebecca, eieren av AFC Richmond.
Tittelen min siden vi ble skilt. Jeg tok det eneste han har elsket.
Vidunderlig.
- Rebecca. - Hallo, Robert.
Da Rupert sa at du skulle komme i dag, ble jeg virkelig opprømt.
Da du kom inn i det antrekket, husket jeg hvorfor.
Vær hilset, alle sammen! Og takk for at dere kom.
Francis.
- Rebecca. - Mr. Akufo.
- Så vidunderlig å møte deg igjen. - Jeg er veldig glad for at du er her.
Fint å ikke være den eneste minoriteten i rommet.
Mine herrer, og dame, dere lengter nok etter å komme i gang.
Men som faren min ville sagt:
"Aldri snakk forretninger på tom mage."
Så...
Vennligst sett dere, og la oss spise noen nydelige ghanesiske retter,
i tillegg til hotdoger i Chicago-stil
som Scottie Pippen, Obama og Ferris Bueller alle har kost seg med.
Ja, vennligst sett dere. Sett dere.
Takk.
Nå som magene våre er fulle, kan vi snakke forretninger.
Men først er det én ting vi må ta oss av.
Det går bra. Jeg går nå.
Ja. Takk, Nicolay. Det er bare lettere for alle...
Jeg skjønner det.
Det er hele Russland-greia. Det tar seg ikke bra ut nå.
Det er en "trekk".
Du må trekke.
Det er... Du dytter. Du må trekke i døra. Det du gjør, er åpenbart...
Du dytter, og du må trekke.
Sånn. Ok, ha det.
Ok, mine herrer. Og én dame.
Jeg inviterte dere hit for å fortelle dere om Akufo-ligaen.
En global fotballiga som består av kun de beste lagene.
Ja, det vil koste fansen litt mer, og noen får kanskje ikke råd til det.
Men de som har råd, får se det aller beste vi har å tilby.
Hvert oppgjør er et møte mellom kjemper.
Hver kamp er en utørr drøm.
I begynnelsen vil noen folk hate det, siden noen folk hater forandring.
Men husk at vi en gang bare red hester
og hatet tanken på automobiler.
Nå kan vi ikke leve uten biler,
og hotdogene vi spiste, er 85 % hestekjøtt.
Forandring er uunngåelig.
Hvorfor skal ikke fotballen forandre seg? Hvorfor skal den ikke utvikle seg?
Hvorfor skal ikke inntektene deres vokse eksponentielt?
Ja, fansen vil demonstrere. De vil sutre.
De vil lage slemme, men riktignok finurlige parodisanger
av etternavnene våre og synge dem utenfor bygningene vi eier.
Men med tiden vil de omfavne det overlegne produktet.
Slik vi alle har omfavnet automobilen...
...smarttelefonen...
...toalettkrakken.
Akufo-ligaen er fotballens fremtid.
Og fremtiden er nå.
Francis deler ut anslaget for de første fem årene.
Takk.
Bruk litt tid på å lese gjennom det.
BEKLAGER AT JEG IKKE HAR SKREVET.
MEN DU GREIER DETTE! HUSK AT DE BARE VAR SMÅ GUTTER EN GANG.
Takk.
Ok.
- Ja. - Ja.
Vel, jeg syns det gir mening. Jeg er med.
Vidunderlig.
Rebecca, hva syns du?
Er dette en jævla spøk?
Unnskyld meg?
Hva tror dere at dere driver med? Bare slutt!
Hvor mye mer penger trenger dere egentlig?
Hvorfor vurderer dere å ta fra folk noe som betyr så mye for dem?
Dette er ikke et spill.
Fotball er ikke bare et spill.
England dominerer, ikke overraskende.
Det er en utrolig ting som ett øyeblikk kan få deg til å føle deg dritt...
Southgate ser nok til benken nå, og det gjøres et bytte.
AFC Richmonds Jamie Tartt får sin første kamp for England.
Et uforglemmelig øyeblikk, og fortjent.
...og rett etterpå føle at det er julaften.
Tartt med nummer 24, til ære for lagkameraten Sam Obisanya.
Det kan gjøre vanlige menn til helter og skurker.
Folk elsker dette spillet.
Faren min elsket dette spillet.
Dere pleide å elske dette spillet. Det er jeg sikker på.
Jeg kjente en liten gutt. Arbeiderklasse. Fra Richmond.
Han elsket fotball så høyt at han pleide å snike seg inn på kampene,
siden familien ikke hadde råd til billetter.
En ettermiddag ble han til slutt tatt.
Sikkerhetsvakten ga ham en ørefik så han falt i bakken.
Men den lille gutten reiste seg, smilte,
sparket vakten i balla og løp sin vei. Og kom aldri tilbake igjen.
Før 25 år senere, da han gikk inn og kjøpte hele klubben.
Og på sin første dag som eier fant han den samme sikkerhetsvakten
og ga ham lønnsøkning uten forklaring.
At vi eier disse lagene, betyr ikke at de tilhører oss.
Og jeg vil ikke være del av noe som kan tilintetgjøre dette vakre spillet.
For det hadde vært forferdelig om barn og voksne der ute
mistet tilgang til den vakre, lidenskapelige delen av seg selv.
For en nydelig tale.
Hvem vil tjene masse penger?
Herregud, for faen!
Hei. Unnskyld.
Jeg trodde du dro.
Jeg gjorde det. Men jeg fikk sure oppstøt igjen, så jeg dro hjem.
- Visste ikke at du slet med sure oppstøt. - Jeg gjør ikke det.
Men moren din vet at jeg liker alenetid.
- Beklager hvis jeg forstyrret deg. - Nei, på ingen måte.
Jeg savner å høre deg spille.
Gjør du det?
Selvfølgelig.
- Jeg trodde du hatet det når jeg spilte. - Hvorfor i alle dager trodde du det?
Fordi du bokstavelig talt sa det til meg en gang. Du sa at jeg ikke øvde nok.
At jeg kastet bort potensialet mitt og privilegiet mitt.
Du ble gitt muligheter jeg aldri hadde, så jeg forventet mye av deg.
Det skremte vettet av meg.
Jeg vet det nå.
Og jeg er lei for det.
Visste ikke hva jeg skulle gjøre med et geni.
Hva?
Et geni.
Du er begavet, sønn.
Du har alltid sett ting andre ikke kunne se. Det er en velsignelse.
Men det er nok også en forbannelse.
Men du har rett.
Jeg presset deg til å bli best i alt, til og med fiolin.
Jeg trodde det var det jeg måtte gjøre. Jeg trodde det var det du ønsket.
Jeg bare likte å spille.
Nathan, vær vellykket, eller ikke vær det.
Jeg har aldri brydd meg om det. Vil bare at sønnen min skal være lykkelig.
Det var veldig interessant.
Lunsj snart?
Ja, greit.
Rebecca, du er fortsatt henrivende.
Vet dere hva?
Forrige gang jeg så dere to alene i et rom sammen, var rett etter bryllupet deres.
Dere ønsket virkelig at jeg skulle gå.
Hei, husker du da vi snek oss inn på en Richmond-kamp sammen?
Ja.
Men du eide klubben, så det var mindre som sto på spill.
Du har... Får jeg?
Å, ja.
Rupert.
- Hva driver du med? - Herregud, for faen!
Se på de fargene.
- Hvorfor er du her? - Jeg bor her.
Men det er midt på dagen.
Hva er det?
Det er til deg.
- Du trenger ikke å lese det nå. - Det går bra.
Kan fortsatt ikke lese håndskriften din.
"Kjære Keeley, det er noe jeg vil at du skal vite.
Du gjorde aldri noe galt. Det var bare meg.
Jeg satt fast. Satt fast i min egen dritt.
Jeg ville ikke påføre deg skade med det, så jeg trakk meg unna.
Men du er..."
Du er, og vil alltid være, Keeley Jones, for faen.
Hvis jeg noensinne gjorde noe...
...noe som helst, som fikk deg til å føle at det ikke var sant...
...så er jeg lei for det.
Jeg elsker deg.
"Vennlig hilsen Roy Kent. XOXO."
Du er den eneste Roy-en jeg kjenner.
- Jeg ville ikke ta noe for gitt. - Nei.
Takk.
Ok.
Jeg vant.
Kom igjen.
Har du blitt skutt?
Jeg overtalte Ruperts drittsekk-venner til å trekke seg fra Akufo-ligaen.
- Å nei! - Nei, det er veldig bra. Klem meg.
Å ja! Jeg er så stolt av deg!
- Selv om jeg ikke helt skjønner det. - Takk. Vent.
Nå som jeg vet at du er i live, er jeg sint på deg. Hvor har du vært?
Og de bare trakk finansieringen?
- Drittsekker. Hvorfor sa du det ikke? - Jeg fant ikke riktig tidspunkt.
Og den rette måten.
Og jeg ville ikke.
Vel, de er idioter.
For du, Keeley Jones, er et jævla vidunder.
Hvor mye investerte de?
Nei. Jeg lar deg ikke gjøre det. Det er mye.
Å, hold kjeft. Mine penger, mitt valg. Kom igjen, si det.
- Hva er det du gjør? - Det er sånn de gjør det i filmene.
- Tuller du? - Det var det jeg sa.
Jeg tror jeg har så mye i kontanter.
- Nei. - Jo.
- Nei! - Jo.
Takk!
- Rupert prøvde å kysse meg. - Hva?
- Var leppene deres nær hverandre? - Nei, jeg trakk meg unna.
Jeg bare så på ham, og da ble det helt tydelig.
Babe, det er enormt.
Herregud. Kan du se for deg om du falt for det og ble sammen med Rupert igjen?
Etter alt det den slappe kukken har gjort. Du måtte ha vært sinnssyk.
Du måtte ha vært helt på bunn for å gjøre noe så dumt, ikke sant?
Hei.
JEG ER LEI FOR DET VIDUNDERUNGEN
Takk, Renee.
ADGANG FORBUDT
Vi har omorganisert litt,
men KJPR vil fortsatt gjerne gjøre solbrillene dine globale, Ms. Jayye.
Jeg ville kanskje sagt "ambisiøse marerittet", ikke "sinnssyke".
Men ja, vi har skilt lag med Shandy.
Ok. Selvfølgelig. Flott. Ja, vi snakkes snart.
- Flott. Ok. - Ms. Jones.
Barbara, hei. Hvorfor er du her?
Jeg må gi deg tilbake denne.
Jeg har gitt Jack min oppsigelse,
og jeg kjøper bare en snøkule når jeg forlater en jobb.
Hvis du er ute etter en CFO, altså.
Jeg mener, det er ikke...
Kan du løsne grepet?
Jeg må finne kvitteringen så du kan betale meg tilbake. Takk.
Står til?
Hola, amigo.
Hola.
- Hvordan føles nesa di? - Den føles brukket.
- Det var en vill kamp, ikke sant? - Ja, det var det.
Så mange minner.
Han reddet ballen med nesa. Topp ti-øyeblikk i sportshistorien.
- Går det bra? - Ja, ikke så verst.
1994 NIGERIAS VM-LAG
Hvor er du opprinnelig fra?
- Det raker deg ikke. - Nei. Det var litt personlig.
Jeg er fra Peoria.
- Morn, sjef. - God morgen, Ted.
Så kult! Tegnet du det?
- Nei, Ted. David Hockney gjorde det. - En talentfull liten gutt.
Vær så god.
AKUFO-LIGAEN KOLLAPSER
Ted, jeg vil dele noe med deg som jeg nylig har innsett.
Hvor rart det er at det ikke er alkohol i pizza Margherita? Enig.
Nei, Ted. Jeg har innsett at jeg ikke lenger bryr meg om jeg slår Rupert.
- Jaså? - Ja.
Jeg ønsker fortsatt å vinne. Men for alle oss.
For Richmond.
Jeg vil også vinne for oss.
Det føles som en seremoni nå.
Så lenge jeg ikke får trepisset i munnen, er det greit for meg.
Tekst: Espen Stokka