Jeff, det här kom just. Hinner vi få med det?
Om fyra, tre, två...
- Uppfattat. - Då kör vi.
Hej, och välkomna till Soccer Saturday.
Jag är Jeff Stelling, jag är här med George Cartrick
och Clinton Morrison.
Det hetaste laget i landet är uppenbarligen Richmond
efter en segerserie om tio matcher efter inspirerande spel av Sam Obisanya.
Jeff, man kan väl vänta sig att Obisanya debuterar i Nigerias landslag,
annars är nåt galet med världen.
Nu vår huvudnyhet:
den mystiska lediga tränarpositionen hos West Ham United.
Klubben har plötsligt gått skilda vägar från Fenomenbarnet Nathan Shelley.
Vilken chock, Jeff. De har haft en supersäsong.
Ja, men Nate Shelley är inte skälet till att West Ham är på andra plats.
Jag menar, "Fenomenbarnet"? Kom igen.
NATE SHELLEY SLUTAR HOS WEST HAM
Han skötte utrustningen hos mig.
Nej, Rupert Mannion är hjärnan bakom hela verksamheten.
Okej. Då ska vi uppmärksamma den internationella pausen.
Landslagsutnämningar sipprar in.
Vilka spelare kommer få äran att representera sina länder?
Okej, grabbar, suveränt spelat idag. Gratulerar till ännu en vinst!
Det stämmer.
Hörni, en snabb påminnelse.
Då vi har en paus i spelschemat p.g.a. internationella matcher,
blir det ingen match nästa vecka, okej?
Okej. Det sårar mig lite att veta
att ni inte vill tillbringa nästa helg med mig, helt ärligt.
Men jag är den tysta, starka typen, så jag säger inget.
Men jag är även högljudd och svag, för jag, som alla människor,
har olika lager. Har jag rätt?
Bra tal.
Hur som, vi vill säga godnatt och lycka till till dem i vårt lag
som har blivit utvalda att representera sina länder.
Coach, vilka pratar vi om?
Ett stenkast bort, på Wembley, gör han debut för England, Jamie Tartt!
Han tar flyget till Toronto för att vara målvakt åt Kanada, Van Damme!
Han har en biljett.
Som kommer att möta Mexiko och Dani Rojas!
Jösses.
Bumbercatch håller ställningarna för Schweiz.
Min polare!
- Vänta. Bumbercatch, är du schweizare? - Ja. Se på mig.
Nej, du har rätt. Ja. Okej.
- Representerar Wales gör Colin Hughes! - Där har vi honom.
Kom igen, grabben.
Var det alla?
Det var alla.
Då så. Okej, då får vi önska våra vänner en trevlig resa
och Gud välsigne er,
eller vilken narkotika er gudom än självmedicinerar med.
Resten av er, vi ses på måndag.
Du, 24:an. De sket på dig, mannen. Ledsen.
Det gör inget. Men grattis till dig.
- Du är väl okej? - Ja. Självklart.
Hördu. Grattis, bror.
Jag är inte din bror.
Vi är nu fiender, och snart kommer du bli min bitch.
Vad i hel...
Du menar att den bara dyker upp en gång i månaden?
- Och hoppar aldrig över en månad? - Bara om man är gravid.
Attans. Jag måste kolla upp den där vinprenumerationen.
- Låter som en riktig vinare. Ja. - Har du hört om Nathan?
- Det har jag. - Vad tror vi hände?
Tja, chefen, jag är en ofullständig lista av Madeline Kahns bästa filmer:
Jag har inte den blekaste.
Och det angår i alla fall inte mig.
Ted, och det här säger jag på vänligast möjligaste vis,
du suger på tjejsnack.
Jag vet. Jag gillar inte skvaller.
Det är inte skvaller, Ted. Det är spekulationer.
Jag har hört muttranden om opassande beteende på arbetsplatsen
- hos West Ham. - Ser du? Utmärkt tjejsnack.
Så, grabbar, vad tror vi?
Är Nathan kapabel att vara insyltad i nåt sånt?
- Nej. - Nix.
- Godmorgon. - Hej, Leslie.
Jag hörde lite intressanta rumpfladdringar igår kväll.
Jag gillar inte skvaller, men min rumpa gillar lite fladder.
Låt höra, Leslie.
- Edwin Akufo är tillbaka i staden. - Jaså, vad nu?
Han ska tydligen nosa runt och försöka skapa nån sorts Super League.
Var hörde du det här?
Jo, Rebecca, jag är ordförande av Football Operations.
Och en grupp av oss OFO:n har ett lite jazzband
vid namn "Directors of Beboperations."
Akufo nämndes under repet.
Det här bådar inte gott.
Ursäkta. Varför är det så hemskt att en miljardär vill samla
- superhjältar för att bekämpa brott? - Ted, du tänker på Justice League.
Attans också. Det gör jag.
Super League är när världens största och rikaste lag möter varandra.
Så inte nog med att David aldrig skulle möta Goliat,
alla Davidar kan upphöra att existera.
Wow.
Det skulle inte förvåna mig om Rupert är involverad.
När man talar om trollen.
TROLLET
- Det var Rupert. - Ja.
Förlåt. Okej. Jag trodde det var ett riktigt troll.
- Åh, ja. - Ja.
- Lever du? - Ja, dessvärre.
Du är okej.
Är jag en idiot?
Ja, ibland.
Nej, för att jag säger upp mig.
Önskar du det ogjort?
Då har du ditt svar.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Vill du att jag stannar?
Nej. Nej, jag är okej.
Vill du följa med mig till Polen?
Du kan hjälpa mig och min familj skruva i glödlampor.
- Jättekul. - Varför är det kul?
Jag vet inte. Förlåt. Jag... Nej.
- Vi ses om ett par dagar. - Tack.
Hejdå.
Kan du berätta om coach Shelley?
Du, Nate! Nate!
- Hej. - Förlåt.
- Det gör inget. - Tack.
Fan.
Keeley, du är den snällaste chef jag nånsin haft.
- Tack, Dan. - Och definitivt den sexigaste.
- Det är en komplicerad komplimang. - Tack.
Ja.
Barbara, vad händer? Blir vi långsamt rånade?
Vänta. Förlåt. Har du inte pratat med Jack?
Jag har inte hört från Jack på flera veckor.
Men hon mejlade mig igår för att säga att hon skulle informera dig.
Informera mig om vad, Barbara?
Firmans styrelse har beslutat avsluta finansieringen.
De stänger ner KJPR.
Vad?
När?
Oroa dig inte, vi har gott om tid på oss.
- Vi måste inte vara ute förrän på fredag. - Det är onsdag.
Ja. Jag antar att det är rätt snart, eller hur?
Framförallt om du inte fick mejlet igår.
Vill han inte träna West Ham för multum, så kan jag.
Dumjävel.
Ananasjuice eller äppeljuice?
Hej.
Du, Dani.
Dani, hur är läget?
Han är min lagkamrat.
Dani. Dani, vill du ha lite chips?
Upp. Jösses anåda.
Vet ni vad, Sam blev allt riktigt jäkla förbaskad idag, va?
Det förstår jag fan totalt.
Det är svårt att se bollen när ögonen är fulla av tårar.
Du, Sam!
Jag vet att veckan har varit tung för dig.
Men glöm inte att till och med den store Michael Jordan
inte blev uttagen till sin skolas basketlag.
- Okej? - Ja, Coach.
Men var inte det för att han bara var 177 cm lång,
och laget behövde höjd, så han fick spela i juniorlaget
i hopp om att fysisk utveckling?
Vilket han gjorde, och växte 13 centimeter sommaren därpå.
Om man känner till detaljerna blir historien lite mindre motiverande,
men min poäng kvarstår. Upp med huvudet. Var en guldfisk.
- Okej? - Okej.
Pang!
Ikväll har Jane och jag bokat en yxkastarbana på Hatchet and Rye.
Vill ni vara med på festligheterna?
Det låter lika kul som farligt. Vad firar ni?
Karmas snabba utdelning av en bajsmacka till Fenomenfjärten.
Jane har gjort måltavlor.
Känns det inte som dålig karma att fira nån annans dåliga karma?
- Nej. Ska du med? - Gärna, men jag har en grej.
Så där, ja.
Hej, Janeygumman!
Ja, vi är redo. Kommer du ihåg att ta med min kastyxa?
FENOMENBARNETS AVHOPP: VARFÖR?
Nej, inte den. Den med läderfodralet.
Vet du vad? Ta med allihop.
Ja, det är vi. Okej. Älskar dig med.
Hur många yxor har du nu?
- Sjutton. Men inte alla är kastyxor. - Okej. Men alla finns här i England?
Ja. Jag kan inte tänka mig att vara i ett annat land än mina yxor.
Hon kommer få det jobbigt att bära dem.
- Hej, Sam. - Hej.
Jag beklagar det där med landslaget.
Tja, du vet. Jag antar att jag kunde ha kämpat mer.
Tja, jag tycker du är underbar.
Tack, Rebecca.
- Vi ses. - Ja.
Hej, Rebecca.
Var är tavlan jag gav dig?
Gjort mig av med den. Förlåt. Hur kom du förbi vakterna?
Min gamle vän, Renee.
Den läskiga gubben som bor i kloakerna?
Rebecca, nu är du oförskämd. Han jobbar bara där.
Visst. Men nästa gång kanske du kan boka ett möte.
Självklart.
Så, vad vill du?
Bjuda in dig till mötet gällande Akufo League.
Varför?
Jag ville räcka ut en olivkvist.
Och jag tror att det är viktigt att du är delaktig.
Kan bli bra för sporten.
Tja, jag ska tänka på saken.
Bra.
Att smyga in här idag påminde mig om första matchen jag såg på Nelson Road.
När stearinljusens lyste upp planen.
Jag ser fram emot att höra av dig.
Vad hände med Nathan Shelley?
Vissa personer är inte redo när chansen kommer.
Glad morbrordag!
- Du vet att det inte är en riktig helgdag? - Jo, det är det.
Visst, mamma?
Alla dagar som irriterar Roy, helgdag för mig.
Jag öppnar.
Phoe sa att morbrordagen är hennes favorithelg på hela året.
- Dra åt helvete. - Jo, allvarligt.
Det var morbrordagen, morbror Roys födelsedag, och sen Perchtenlaufen,
den tyska helgdagen där folk klär sig som onda andar
och driver runt på gatorna för att skrämma bort vintern.
Hon må vara en gammal själ, men hon är allt en riktig tönt, va?
Är det din Range Rover?
- Nej, det är min mammas. - Åh, okej, okej.
Hej, hur mår du? Bra?
- Förlåt att jag är sen. - Ingen fara.
Du kan sätta dig bredvid morbror Roy.
- Hej, morbror Roy. - Vad fan gör han här?
Jag var tvungen att bjuda din bästa vän.
- Han är inte min bästa vän. - Han är inte min bästa vän.
Du pratar om honom mycket, och ni tillbringar varje dag tillsammans.
Men han är inte det.
- Så vem är din bästa vän, Jamie? - Förmodligen Isaac.
- Fan heller. - Det är han.
- Ett pund, morbror Roy. - Skicka en räkning.
Okej. Öppna Jamies present nu.
Det är fånigt. Det är dumt. Jag vet inte.
Här.
Det är din Englandsuniform från världscupen 2014.
Ditt namn står på ryggen.
Jag fick dem att byta ut E:et till ett U.
Jag älskar den.
Ja. Du är skyldig mig ett pund, Jamie.
Men jag sa inget.
Nej, men du fick mig att tänka det, vilket är typ samma sak.
Visst, jag köper det.
Okej, min tur.
Okej.
Vem är det?
Bra inslaget.
Jag gjorde den i skolan.
Färgerna stavar ditt namn. Rött, orange, yult. Roy.
Hon har sett fram emot att ge den till dig.
Vad tycker du?
Alltså, jag fan älskar den.
Det var värt det.
Tack.
Okej. Mamma och jag ska ta på oss kostymerna till uppträdandet.
Bara så ni vet, det kommer en paus.
- Din syster är snygg. - Jag skär ut ögonen på dig.
Simi, vad händer? Jag trodde vi var fullbokade.
Ingen av bokningarna dök upp.
Förutom en.
Nämen, hej. Titta vem det är.
Mestasken.
Förlåt. Jag menar Sam.
Du minns givetvis Francis.
Charles, det här är Mestasken. Jag menar Sam.
Mestasken-jag-menar-Sam, det här är Charles Siziba,
- matbloggare på The Times. - Trevligt att träffas.
Edwin har berättat hemska saker om dig.
Charles hjälper mig hitta den bästa västafrikanska kocken i London,
för jag ska starta en egen nigeriansk restaurang bara 20 meter härifrån.
Du ska göra vad?
Vi ska servera den allra bästa nigerianska maten,
tillsammans med varmkorvar à la Chicago, för det är min favoritmat.
Åh, Sam. Jag menar Mestasken.
Mr Akufo hittade en liten glasbit i sin mat.
Jag utgår från att vår måltid blir gratis?
- Ja, visst. Vilket som. - Bra där.
Det är trevligt att ha ett namn till ett så fult, vidrigt ansikte.
Jag beklagar att affärerna går dåligt.
Nej. Vi är faktiskt fullbokade. Vi fick bara några avbokningar.
För att jag hade gjort alla bokningar.
Hallå. Ola's Chop Life?
Får jag göra en bokning för åtta för Wiafe?
David Ettleman, sex personer.
Starkey, fyra personer. Fab four.
Bord för tolv, tack. Efternamn Picard.
Och snälla, servera alla era finaste afrikanska ostar.
- Kul att se dig, Edwin. - Visst är det?
Ja, det var tråkigt att höra att du inte blev uttagen till Nigerias landslag.
Men det gladde mig att höra att den nigerianska regeringen gärna
tog emot min check på 20 miljoner dollar för att inte ta ut dig till laget.
Jag ger aldrig upp, din nigerianske bajskorv.
Aldrig någonsin.
Nej, aldrig.
Snälla, gör inte så här, Francis.
- Dit men inte längre. - Förlåt.
- Vad gäller det? - Nathan?
Ja.
Inget, konstapeln. Min son är hemma.
- Ni har flyttat nyckeln. - Jösses.
Hej, mamma.
- Vill du ha nåt att äta, raring? - Nej, tack. Jag vill faktiskt bara sova.
- Om du tänker laga mat, kan jag äta. - Lloyd, sluta.
Vadå?
Leslie?
- Jag menade inte att skrämmas. - Det gör inget. Det är inte så farligt.
Sablar.
Hur kan jag stå till tjänst, Rebecca?
Jag behöver bara lite råd.
- Messade inte Keeley tillbaka? - Nej.
- Ted? - Hittar honom inte.
- Sassy? - På ett flygplan utan wifi.
- Kan du tänka dig? - Motbjudande.
- Och din mamma? - Jävlas du med mig?
Jag är smickrad. Okej, då gör vi det här.
Jag vill inte delta i Akufo League.
Varför inte? För att han är en känslomässigt instabil miljardär
med humörsvängningar som ett av barnen i Willy Wonka
som mördas i chokladfabriken?
Så går det inte till, Leslie.
Jag hatar att behöva säga det, Rebecca, men de där barnen är döda.
Jag tror att enda skälet till att Rupert bjudit in mig
är för att jag är kvinna och det får dem att se bra ut.
Vem bryr sig om varför Rupert bjudit in dig?
Du har en plats vid bordet.
Gå dit och se vad det är.
Tack, Leslie.
Och om nån av de andra människorna börjar försvinna en efter en
givet en serie olyckliga händelser som tycks ha orsakats av deras hybris,
då ser du till att dra därifrån. Hör du mig?
3 MISSADE SAMTAL
JACK - FÖRLÅT FÖRSENINGEN. I ARGENTINA.
TIDSSKILLNADEN FÖRVIRRADE MIG.
DET HÄR SUGER. JAG KUNDE INTE GÖRA NÅT.
- Är allt som det ska, raring? - Allt? Fan heller.
Vad heter motsatsen till när allt man rör vid blir guld?
- När allt blir skit. - Precis. Det är det jag har.
Allt jag rör vid blir skit.
Skit hjälper saker att växa, raring.
Jag heter Keeley. Vad heter du?
- Mae. - Mae? Det var oväntat.
Det är ett trevligt namn.
- Smeknamn för nåt? - Måhända.
Och är det här ditt ställe, Måhända?
Sen lite mer än 40 år.
Wow, imponerande.
Visst är det svårt? Att vara chef?
Det har sina stunder.
Men för vissa är det bättre att följa sin magkänsla
än att låtsas vara glada att följa nån annans.
Vad skulle du göra om nån tog ifrån dig allt?
Som en man en gång sa:
"När man tagit sig till toppen av berget, vad återstår då, förutom blixten?"
Vänta, är blixten nåt bra eller nåt dåligt?
Det beror på om man är redo för det eller ej.
Nu ska jag hämta lite mat åt dig.
Jag orkar inte se ännu en sorglig, spinkig tjej svimma i min pub.
Mina recensioner blir så jävliga.
Bocciabollar.
Ted! Ted!
Hej.
Ja...
NU ÄR JAG OROLIG. LEVER DU? SKRIV 'NEJ' OM DÖD.
Du vet, Lanny, när Mexiko kommer upp hit
- glöms alla regler bort. - Absolut, Bruce.
Det är en tuff match, men det finns motvillig respekt
mellan de två lagen.
- De går ihop som nachos och poutine. - Nu har du gjort mig hungrig. Åh, nej.
- Mexiko tar bollen. - Då kör vi!
Dani Rojas är fri, ställs inför Van Damme.
Åh, nej! Mitt på näsan.
Mitt på snoken. Det såg nästan avsiktligt ut.
Dani sparkade skiten ur den.
Absolut, Bruce, Han är en annan i Mexikos tröja.
Jösses, vad mycket blod.
Jag ber om ursäkt för språket.
EDWIN AKUFO ÅTERUPPVÄCKER DISKUSSION OM SUPER LEAGUE
TROLLET - HOPPAS DU KOMMER TILL AKUFO LEAGUE-MÖTET.
INTE FÖR ATT PRESSA DIG.
JAG KOMMER DIT.
Hej.
Tvillingar.
För helvete.
HÖRDE INTE AV DIG IGÅR. KOLLAR BARA LÄGET.
HALLÅ FRÅN ANDRA SIDAN
RICHMONDS GRUNDSKOLA
Okej, gå in.
- Ha en bra dag, morbror Roy. - Du också.
Du ser bra ut.
- Visst. - Hejdå.
Det är coach Kent.
- Hej, ms Bowen. - Du behöver inte säga ms Bowen.
- Du kan använda mitt förnamn. - Okej...
Du vet inte mitt namn, va?
Nej.
- Leann. - Hej, Leann.
Jag gillar din t-shirt.
Ska du protestera mot Vietnamkriget?
Phoebe gjorde den till mig.
- Du ser annorlunda ut. - Ja.
Jag brukar inte klä mig som en jävla clown.
Jag menar inte t-shirten, utan du. Du verkar lättare än sist jag såg dig.
Mindre... fast.
- Fast? - Ja, fast.
Vänta.
Flirtade inte du med mig sist vi sågs?
Jag undervisar barn. Jag styr upp oredor.
Bara inte oredan orsakat för mycket skada.
Fasiken.
- Det var kul att se dig. - Detsamma.
"Jag styr upp oredor." Bra sagt, dumjävel.
Okej, ungar, kom igen!
Hej, Barbara. Vilken fin outfit.
Tack. Ja. Jag gillar kläder som säger sanningen.
Jag har nåt åt dig.
Tack för all din hjälp.
Jag önskar verkligen att vi kunde arbeta ihop längre.
Du är rolig.
- Är jag? - Ja.
Tack.
Det är bara det att jag måste köpa snögloben,
annars räknas det inte.
Okej.
- Har du kontanter på dig? - Ja.
Den kostade faktiskt 60 pund.
Jag tror du betalade en aning för mycket.
Tack för den här.
Varsågod.
Jag kommer behöva kvittot.
- Självklart. Kan jag mejla det till dig? - Ja, mejl funkar.
- Ju förr, desto bättre. - Jag fixar.
Nathan, din far och jag åker till bondemarknaden
i några timmar. Vi älskar dig, raring.
Hejsan. Godmorgon.
- Hej, madam. - Hejsan.
- Kan jag ta er jacka? - Ja, absolut.
- Tack. - Tack.
Hej, Rebecca.
Rupert.
Tack för att du accepterade min inbjudan.
Hur skulle jag kunna motstå en massa gamla gubbar
som talar rakt in i min byst?
Mr Mannion, ni lämnade er mobil i bilen.
Och er fekalist mejlade era provsvar.
Två tummar upp som förväntat.
Underbart.
Ms Bread, Rebecca Welton.
Rebecca, det här är min assistent, ms Bread.
Trevligt att råkas.
Ursäkta mig.
- Ny assistent? - Ja.
- Vad hände med företagets drömtjej? - Skev. Dramatiskt.
- Skall vi? - Ja.
Så, mina herrar, hej.
De flesta av er känner Rebecca, ägarinna av AFC Richmond.
Det har varit min titel sen vi skilde oss, jag tog det enda han nånsin älskat.
Underbart.
- Rebecca. - Hej, Robert.
När Rupert berättade att du skulle komma idag,
blev jag verkligen upprymd.
När du sen kom in klädd så där, mindes jag varför.
Var hälsade, alla! Och tack för att ni kom.
Francis.
- Rebecca. - Mr Akufo, underbart att träffa er igen.
Jag är väldigt glad att ni är här.
Det är trevligt att inte vara den enda minoriteten i rummet.
Mina herrar och dam, jag är säker på att ni är otåliga att komma igång.
Men som min far skulle säga:
"Prata aldrig affärer på tom mage."
Så...
Slå er ner och låt oss avnjuta ghananska munsbitar
liksom varmkorvar a la Chicago,
som åtnjuts av såna som Scottie Pippen, Obama och Ferris Bueller.
Varsågoda.
Ja, varsågoda. Slå er ned. Sätt er. Sätt er.
Tack.
Nu när våra magar är fulla, låt oss prata affärer.
Men först finns det ännu en sak att ta hand om.
Det är okej. Jag går nu.
Ja, nej, tack, Nikolaj. Det är bara lättare för alla...
Nej. Jag fattar.
Det är hela Rysslandgrejen. Det ser inte bra ut just nu.
Du... Det är en "dra".
Du måste dra. Det...
Det är... Du trycker. Det är en... Du måste dra i dörren.
Det du gör funkar...
Du trycker, men du måste dra. Så där. Okej, hejdå.
Okej, mina herrar. Och en dam.
Jag har bjudit hit er för att tala om Akufo League.
En global fotbollsliga med endast de bästa lagen.
Ja, det kommer kosta fansen lite mer, och vissa kommer inte att ha råd.
Men de som kan, kommer få se de bästa av de bästa.
Varje match blir en titanernas kamp.
Varje match, en otorkad dröm.
I början kommer vissa hata det
för vissa människor hatar förändring.
Men glöm inte, en gång i tiden red vi bara hästar
och hatade blotta tanken på bilar.
Nu kan vi inte leva utan bilar,
och varmkorvarna vi just åt innehåller 85% hästkött.
Förändring är oundvikligt.
Varför ska inte fotbollen förändras?
Varför ska den inte utvecklas?
Varför ska inte era vinster öka exponentiellt?
Ja, fansen kommer protestera. De kommer gnälla.
De kommer hitta på elaka men erkänt fyndiga parodierande sånger
med våra efternamn och sjunga dem utanför byggnaderna vi äger.
Men i sinom tid, kommer de ta till sig den överlägsna produkten.
Precis som vi alla accepterat bilen...
...mobiltelefonen...
...toalettpallen.
Akufo League är fotbollens framtid.
Och framtiden är nu.
Francis delar nu ut projekteringen för de första fem åren.
Tack.
Ta er gärna tid att kika.
FÖRLÅT ATT JAG INTE HAR MESSAT.
MEN DET HÄR KLARAR DU! GLÖM INTE ATT EN GÅNG I TIDEN
VAR DE BARA ETT GÄNG SMÅPOJKAR.
Tack.
Okej.
- Ja. - Ja.
Jag tycker det är vettigt. Jag är med.
Underbart.
Rebecca, vad tycker du?
Är det här ett jävla skämt?
Ursäkta?
Vad tror ni att ni håller på med? Bara lägg av!
Hur mycket mer pengar behöver nån av er egentligen?
Varför överväger ni ens att beröva folket nåt
som betyder så mycket för dem?
Det här är ingen lek.
Fotboll är inte bara en sport.
England dominerar. Ingen överraskning.
Den är en av livets fantastiska saker som kan få en att må piss ena sekunden...
Man väntar sig att Southgate ska se över avbytarbänken,
och vi har ett byte.
AFC Richmonds Jamie Tartt gör sin debut för England.
En oförglömlig stund, och välförtjänt.
Och sekunden efter känns det som julafton.
Tartt bär 24,
en hyllning till sin lagkamrat i Richmond, den spektakulära Sam Obisanya.
Den har förmågan att skapa hjältar och skurkar av vanliga män.
Folk älskar den här sporten.
Min far älskade den här sporten.
Ni brukade alla älska den här sporten.
Det är jag säker på.
Jag kände en liten grabb. Arbetarklass. Från Richmond.
Han älskade fotboll så mycket att han brukade planka in på matcherna
för hans familj hade inte råd med biljetterna.
En eftermiddag åkte han slutligen fast.
Och säkerhetsvakten örfilade upp honom, slog honom till marken.
Men den lilla grabben ställde sig upp, log,
sparkade säkerhetsvakten i skrevet och sprang iväg.
Och kom aldrig tillbaka.
Förrän 25 år senare, när han klev in och köpte hela klubben.
Och på sin första dag som ägare,
tog han och letade upp säkerhetsvakten
och gav honom en löneförhöjning utan nån förklaring.
Bara för att vi äger lagen innebär det inte att de tillhör oss.
Och jag vill inte vara delaktig i nåt
som skulle kunna förstöra den här vackra sporten.
För jag skulle avsky om alla ungar och vuxna där ute
skulle förlora kontakt med den vackra, passionerade delen av sig själva.
Vilket underbart tal.
Nu då, vem vill tjäna en massa pengar?
Helvetes jävla skit!
Hej, förlåt.
Jag trodde du hade gått.
Det gjorde jag. Men min reflux började bråka, så jag kom hem.
Jag visste inte att du hade det.
Det har jag inte.
Men din mor vet att jag tycker om min ensamtid.
Förlåt om jag störde.
Nej, inte alls.
Jag saknar att höra dig spela.
Gör du?
Så klart.
Jag trodde du hatade när jag spelade.
Varför trodde du det?
För att du sa det åt mig en gång, pappa.
Du sa att jag inte övade nog
Att jag slösade bort min potential och mitt privilegium.
Du fick möjligheter jag aldrig hade
så jag väntade mig mycket från dig.
Det skrämde skiten ur mig.
Jag vet det nu.
Och jag är ledsen.
Jag visste inte hur man skulle fostra ett geni.
Vad?
Ett geni.
Du är briljant, min son.
Du har alltid sett det andra inte kunnat se,
och det är en välsignelse.
Och jag inser att det även måste vara en förbannelse.
Men du har rätt.
Jag pressade dig att bli bäst på allt, inklusive violin.
För jag trodde att jag var tvungen.
Jag trodde det var vad du ville.
Jag tyckte bara om att spela.
Nathan, var framgångsrik, eller inte framgångsrik.
Jag har aldrig brytt mig om sånt.
Jag vill att min son ska vara lycklig.
Tja, det där var väldigt intressant.
Lunch snart?
Ja, visst.
Rebecca, du ser fortfarande strålande ut.
Du vet...
...sista gången jag såg er två ensamma i ett rum tillsammans,
var precis efter ert bröllop.
Ni ville verkligen att jag skulle gå.
Minns du när vi...
...plankade in på en Richmondmatch tillsammans?
Det gör jag.
Fast du ägde ju klubben,
Du har... Får jag?
Åh, ja.
Rupert.
- Hallå, vad gör du här? - Helvetes jävla skit!
Se på dig i färg.
- Vad gör du här? - Jag bor här.
Men det är mitt på dagen.
Vad är det där?
Det är till dig.
- Du behöver inte titta nu. Du kan... - Det gör inget.
Jag kan fortfarande inte tyda din handstil.
"Kära Keeley, jag vill att du ska veta nåt.
Du gjorde aldrig nåt fel. Allt var mitt fel.
Jag hade fastnat. Fastnat i min egen skit.
Och jag ville inte skada dig med den, så jag drog mig undan.
Men du är..."
Du är och kommer alltid att vara Keeley satans Jones.
Och om jag nånsin gjorde nåt...
...överhuvudtaget...
...som fick dig att tro att det inte var sant...
...så ber jag om ursäkt.
Jag älskar dig.
"Med vänlig hälsning, Roy Kent. Puss och kram."
Du är den enda Roy jag känner.
- Jag ville inte anta nåt. - Nej.
Tack.
Okej.
Jag vinner.
Lägg av.
Kom igen.
Har du blivit skjuten?
Jag övertygade just ett rum fullt av Ruperts kukiga vänner
att dra sig ur Akufo League.
- Åh, nej! - Nej, det är bra. Krama mig.
Åh, ja! Jag är så stolt över dig!
- Även om jag inte riktigt förstår. - Tack. Vänta.
Nu när jag vet att du faktiskt lever, så är jag arg på dig.
Var i helvete har du varit?
De bara drog tillbaka sin finansiering?
Rövhål. Varför sa du inget till mig?
Jag hittade inte rätt tillfälle.
Eller rätt sätt.
Och jag ville inte.
Nåväl, de är idioter.
För du, Keeley Jones, är ett jävla under.
Hur mycket pengar bidrog de med?
Nej. Det tänker jag inte tillåta. Det är mycket.
Håll klaffen. Mina pengar, mitt val. Kom igen, berätta.
- Vad gör du? - Det är så här de gör i filmer.
Skämtar du?
Jag sa ju det.
Så mycket har jag på mig i kontanter.
- Nej. - Jo.
- Nej! - Jo.
Tack!
- Rupert försökte kyssa mig. - Vad?
- Möttes era läppar? - Nej, jag drog mig genast undan.
Jag bara såg på honom och allt föll på plats.
Vännen, det är stort.
Jösses. Tänk om du hade fallit för det, och gått tillbaka till Rupert?
Efter allt den slapptasken har gjort hade det varit galenskap.
Det hade varit att skrapa botten på ens känslomässiga tunna
att göra nåt så dumt, visst?
Hej.
FÖRLÅT MIG FENOMENBARNET
Tack, Renee.
INGET TILLTRÄDE
Vi har omstrukturerat lite,
men KJPR vill fortfarande hjälpa er att göra era solglasögon globala, ms Jayye.
Jag skulle säga "ambitiös mardröm" snarare än "galen".
Men ja, vi har gått skilda vägar från Shandy.
Okej. Givetvis. Toppen. Ja, vi hörs inom kort.
- Fint. Okej. - Ms Jones.
Barbara, hej. Vad gör du här?
Jag måste ge tillbaka den här till dig.
Jag har gett Jack min uppsägning,
och jag köper bara en snöglob när jag lämnar ett jobb.
Jag menar, om du söker en ekonomichef?
Jag menar, jag... Jag kanske inte...
Skulle du kunna släppa?
Jag måste hitta kvittot så du kan ersätta mig.
Tack.
Hur mår du?
Hola, amigo.
Hola.
Hur känns näsan, mannen?
Den känns bruten.
Vilken galen match, va?
Jag menar, ja. Ja, det var det.
Så många minnen.
Han tog bollen med näsan. Topp tio i sporthistorien.
- Är du okej? - Hej. Ja, inte illa.
NIGERIAS VÄRLDSCUPLAG 1994
Varifrån kommer du ursprungligen?
- Angår dig inte. - Ja, det är lite personligt.
Jag är från Peoria.
- Morron, chefen. - Åh, godmorgon, Ted.
Vad cool! Har du ritat den?
- Nej, Ted, det är en David Hockney. - Tja, han är en väldigt talangfull grabb.
Varsågod.
TITANERNAS KRASH - AKUFO LEAGUES SÖNDERFALL
Ted, jag vill dela nåt med dig som jag nyligen har insett.
Att det är skumt att Margaritapizzor inte innehåller sprit?
Jag håller med.
Nej, Ted. Jag har just insett att det kvittar mig om jag klår Rupert.
- Jaså? - Ja.
Alltså, jag vill fortfarande vinna.
Men för oss alla.
För Richmond.
Jag vill också vinna för oss.
Det känns som om det är ceremoniellt nu.
Så länge inget av trädpisset hamnar i min mun, så är det okej.
Undertexter: Victoria Heaps