- Labas. - Sveiki.
- Labas, Tedai. - Labas.
Labas, Tedai. Sėkmės šį savaitgalį.
Ačiū, Siuzana.
Sveiki, p. Barnabi. Audringa naktelė?
Tedai, jei ji neaudringa, man neįdomu.
Varge.
- Labas. - Sveiki, vyručiai. Kaip sekas?
- Kaip sekas, treneri? - Štai ir tu.
Dročyla. Tik nebandyk susimauti ir suknisti sėkmės ruožo.
Kokio sėkmės ruožo?
- Pirmyn, „Ričmondai“. - Gerai, pone.
Labas rytas.
Sveiki. Labas rytas.
- Mama? - Labas, Tedi.
Regis, valytojai neišplovė grindų.
Mes neturime valytojų.
Tai kodėl dedam kėdes ant stalų?
Patriarchatas.
Aišku. Gerai. Einu šluotos.
Sveiki.
Atsidarysime po pusvalandžio. Malonėtumėte palaukti lauke?
- Atsiprašau. - Gerai.
Ne, palaukit.
Norėtume pasikalbėt su Neitanu Šeliu. Jis čia dirba, ar ne?
Tokio žmogaus nėra.
O Dieve, tai - tiesa.
Kaip sugebėjai taip greitai ištaškyti visus pinigus?
Negali gyvent be žmonių dėmesio?
Ką? Ne, tiesiog man patinka čia dirbti.
Patinka leisti laiką su savo mergina.
Ji ką tik čia buvo.
- Ji - mano mergina. Ji... - Aišku.
Norėjot ko nors?
Norim, kad grįžtum į „Ričmondą“.
- Tikrai? - Jo, bro.
Nes ta sumauta vieta - ne tau.
Jūs visi? Norite, kad grįžčiau...
Taip. Labai norėtume.
Visa komanda šiuo klausimu buvo vieninga.
Išskyrus Bamberkečą.
Jis susilaikė, nes yra užkietėjęs antidemokratas.
Taip.
Tai ką? Tedas atsiuntė jus čia, kad pasikviestumėt mane atgal?
Ne, Tedas apie tai nieko nežino.
Taip, pirma norėjom atsiklausti tavęs, ar sugrįžtum,
o tada jau kalbėsim su Tedu.
Aišku, na, atleiskit, vaikinai.
Nemanau, kad man derėtų grįžti į „Ričmondą“, tad...
Bet ačiū.
- Ką gi. - Aišku.
Galima užsisakyt 75 kebabus išsinešti?
Taip. Ne, žinoma. Vištienos, kiaulienos ar ėrienos?
Ar po 25 visų rūšių?
Neitas Didysis.
- Taip. - Gerai.
Puiku.
Ačiū!
BERDUI - VĖLUOSIU
NENUMATYTA SITUACIJA.
Skurdokas pasirinkimas.
Ką reiškia tie keisti simboliai ant orkaitės ciferblato?
Taip, na, tas su brūkšneliu po branduolinės energijos simboliu
skirtas kepti sausainiams ir vištai.
Su trimis vingiuotais brūkšneliais - šaldytai picai sudeginti.
O šitas simbolis įjungia pypsėjimą,
bet tada ateina Berdas ir viską sutvarko.
Viskas gerai, mama?
Žinoma. Tik noriu apsižiūrėti.
Ne. Ne, turiu galvoje, kad atvykai į Londoną. Viskas gerai?
Taip. Tiesiog puikiai.
Visad svajojau pamatyti Angliją,
tad pasidariau dovaną Mamos dienos proga - užsisakiau sau kelionę.
Aišku. Na, tu jau seniai Anglijoje?
- Tik savaitę. - Savaitę? Ir kur tu apsistojai?
Žaviuose mažuose svečių namuose.
- Mama... - Susipažinau su daug australų.
Jie keliauja su kuprinėmis po Europą.
Nežabotas seksas.
- Mama. - Ne, aš ne apie save.
- Apie australus. - Ne, ne, suprantu. Aišku.
Klausyk, likusį kelionės laiką pagyvenk pas mane, gerai?
Tik jeigu tau netrukdysiu.
Žinoma, kad netrukdysi, mama. Prašau, lik čia.
- Gerai. - Gerai, puiku. Šaunu.
- Klausyk, man reikia į darbą. - Gerai. Sėkmės.
Gal nori kartu?
- Na, nenoriu tau trukdyti. - Mama, gal aš noriu, kad man trukdytum.
Noriu, kad patrukdytum mano draugams ir bendradarbiams.
Nagi, prašau. Eime.
- Gerai, ačiū. Mielai. - Labai gerai.
Lagamino nereikia, mama.
- Gerai. Tik pasiimsiu striukę... - Gerai.
...rankinę ir paliksiu už durų problemas.
Gerai, prašau čia, mama. Gerai.
Semai, „Ričmondas“ laimėjo 15 rungtynių iš eilės.
Likus dvejoms rungtynėms, jūs tik keturiais taškais atsiliekat
nuo „Manchester City“, kad laimėtumėt „Premier“ lygą.
- Turite klausimą? - Taip. Ar aš sapnuoju?
Na, jei iš tikrųjų sapnuojat, verčiau neatsibuskit.
O jei čia - dirbtinė realybė, prašau, neišjunkit manęs.
Taip, geresnis Trentai.
Markusas Adebajo, „The Independent“.
Džeimi, ką tik debiutavote Anglijos rinktinėje,
kaip jaučiatės būdamas išrinktu „Premier“ lygos mėnesio žaidėju?
Taip. Turbūt gerai.
Bet, jei atvirai, be komandos aš būčiau niekas.
Todėl man reikėtų labiau dėl jų pasistengti, tikrai.
Taigi, taip. Jaučiuosi blogai.
Džeimis šį mėnesį padarė daugiausiai rezultatyvių perdavimų lygoje,
taigi, jis nemažai pasistengė dėl savo komandos narių.
Taip, bet ne aš įmušiau įvarčius.
Jis irgi įmušė įvartį.
Aš tik norėjau perduoti kamuolį. Tai nesiskaito.
Šis įvartis - netikras. Jį reikia išbraukti iš rezultatų lentelės.
Atsiprašau visų, ypač - vaikų.
Ką gi, tuo ir baigsime. Buvo malonu. Ačiū visiems.
- Labas, bose. - Labas, Tedai.
Šįryt atėjau ne vien su sausainiais.
Atsivedžiau ypatingą svečią.
Labai malonu. Su kuo turiu garbės?
Esu naujoji trenerio Laso asmens sargybinė.
Laikykite rankas taip, kad jas matyčiau.
Juokauju.
Galite laikyti savo rankas su puikiu manikiūru, kaip tik norite.
O Dieve. Jūs - Tedo mama.
Pataikėt kaip pirštu į akį.
Mama, mano bosė Rebeka Velton. Rebeka, Dotė Laso.
Brangute, galime ir apsikabinti.
Negaliu patikėt, kad pagaliau susipažinau su moterimi, kuri sukūrė
vieną nuostabiausių žmonių, kokį man teko pažinoti.
Ne, tai ne mano nuopelnas.
Šis vaikis tik spėjo gimti ir iškart paklausė gydytojo, kuo galėtų jam padėti.
Visiška nesąmonė.
Kūdikiai nemoka kalbėti, tuo labiau - jausti empatiją. Žinot...
Dote... Atsiprašau. Galiu jus vadinti Dote?
Žinoma, jei norite, kad jums atsakyčiau.
Gerai. Mielai jums viską aprodyčiau.
Girdėjau puikiu atsiliepimų apie Šerloko Holmso muziejų.
Turėjau galvoje mūsų klubą.
Dar geriau. Svajoju susipažinti su Daniu Rochu.
Jis jūsų tikrai nenuvils.
- Eime? - Žinoma.
- Iš kur jūs, brangute? - Sario.
Iš kur jūs?
- Iš Sario. - Galvojau, kad kalbate apie sarį.
Aš ir sakau:
„Pareigūne, tai kažkokia klaida.
Jūs negalėjot suimti mano sūnaus. Jis ramiai sau miega savo lovoje.“
Tikrai nenorite kebabo, mama Laso?
Ne, ačiū, Dani.
Tu toks mandagus.
Dar ne viską girdėjot.
Tikriausiai džiaugiesi, kad tave aplankė mama, Tedai.
Taip. Labai.
- Oklahoma. - Ne. Kažkaip keista.
Ji pasirodė neperspėjusi.
Išdygo iš niekur, žinai,
kaip tie keisti antakių plaukeliai, kurie ėmė dygti, kai stuktelėjo 40 metų.
Tokios jau tos mamos, Tedai.
Pasirodė, kad mano dvylikametis sūnus nemiegojo savo kambaryje.
O buvo išrūkęs su mūsų mašina.
Jį sulaikė už važiavimą ne ta gatvės puse,
turbūt jau tada jam buvo lemta gyventi Anglijoje.
Ne, žinai, man buvo ne 12, o 15 metų. Ir mus sustabdė tik dėl to,
kad Ronis Faučas rodė nepadorius ženklus policijos mašinai.
Klausyk, kartais teisybė sugadina tobulai gerą istoriją.
Tau reikėtų dirbti „Daily Mail“.
Tedai, jei gali suteikti mamai nors vieną mielą akimirką,
supranti, prisiminimą, kurį ji išsiveš namo, tada viskas gerai.
Taip, tu teisi. Ačiū, bose.
Ką gi. Man reikia pas žirgus.
Nežinojau, kad ir moterys taip sako, kai nori į tualetą.
Ne, Tedai, aš perku žirgą.
Ar Tedis jums pasakojo, kaip suvalgė batonėlį iš kakų?
Gerai jau, gerai! Gana.
Manau, jau gana mamos Laso pasakų, gerai, vaikinai?
Treniruotė po 20 minučių. Judinkitės.
- Malonu susipažinti, mama Laso. - Malonu susipažinti.
Mama. Tuojau grįšiu.
Tik persirengsiu ir galėsim kartu eiti į aikštę.
Gerai, branguti. Aš palauksiu čia.
P. Laso, norėčiau prisistatyti. Trentas Krimas.
- Sveiki, Trentai. - Sveiki.
Ar nesutiktumėte pasišnekučiuoti su manim apie...
Trentai, jūsų labai graži šukuosena.
- Tikrai. Labai stilinga. - Ačiū.
Van Damai. Tau vis dar reikia nešioti tą kaukę?
Žinoma, seni. Antraip galiu mirti.
Jei man tektų rinktis tarp kaukės ir mirties, rinkčiausi mirtį.
- Su ja kvailai atrodai. - Puiku. Ačiū, Janai Masai.
Nieko nepasakysi, Džeimi?
Manau, svarbiau jaustis saugiam, nei rūpintis dėl grožio.
Į sportbačių kambarį. Staigiai!
Kažkam blogai baigsis.
Ne. Rėkimas yra Rojaus meilės kalba.
Gerai. Paklausyk manęs.
Dabar ne laikas snargliuotis ir vaidinti gerutį prieš komandos draugus.
Šeštadienį žaidžiam su Mančesteriu, todėl turi būt piktas ir agresyvus,
kokiu nesi buvęs savo visam sumautam gyvenime.
Supratai? Todėl nenoriu, kad tu...
Kas tau?
Aš nežinau.
Gal tu miršti, bliamba, ar ką?
Ne. Aš... Tiesiog esu pervargęs.
Negaliu nei miegoti, nei valgyti.
O kai plaunuosi plaukus, nebenaudoju kondicionieriaus,
nes... Koks tikslas, bliamba?
Jaučiuosi kaip tas vyrukas iš „Red Bull“ reklamos,
kuris kuris stumia į kalną tą didžiulį akmenį,
bet tai jam nesuteikia sparnų.
Rojau, jaučiuosi... Jaučiuosi lyg netekęs sparnų, Rojau.
Rojau, kur dingo mano sparnai, bliamba?
Bliamba.
- Vilai? - Taip?
Praleidai įdomiausią dalį.
Varge.
...kokią esate matę. Žinot, aš net...
O Dieve, treneri. Mūsų naujasis puolėjas labai panašus į tavo mamą.
Ten ir yra mano mama.
Žinau, Tedai. Aš pajuokavau.
- Taip. - Labas, Tedai. Turi laisvo laiko?
Kas yra laikas, Higinsai? Kas atsitiko?
Tai va, šįryt
keli mūsų vyrukai aplankė Neitaną jo naujame darbe.
Jis dirba padavėju Tutinge.
- Tutinge? - Tutinge.
- Jis pasakė „Tutinge“? - Tutinge.
- Pas jus yra Tutingas? - Tutingas? Yra.
Žmogau, kokia nuostabi ši šalis.
Taip. Atsiprašau, ką sakei apie Neitą?
Vyručiai įsitikinę, kad pakviestas jis mielai grįžtų pas mus.
Aišku. O ką tu manai?
Na, aš visada už antrą šansą, Tedai.
Todėl tebesu vedęs ir todėl mano visi sūnūs tebėra gyvi.
Rojau. Tu nieko prieš, jei pas mus sugrįžtų Neitas?
Ne. Man dzin.
Jis sugeba tai, ko nesugebu aš. Klausyk, aš turiu reikalų.
Aišku. Viskas gerai?
Taip. Tiesiog susidūriau su situacija, apie kurią negaliu pasakot, bliamba.
Gerai. Taip. Ką tu pasakysi, treneri?
- Tu nieko prieš, jei Neitas... - Jei pasikviesi atgal tą išdaviką,
sudeginsiu čia viską iki pamatų, bliamba.
Ar tiesa, kad buvai užlipęs ant scenos ir šokai su Briusu Springstynu?
Ne, su Kortne Koks.
Bet dainavau „Glory Days“ su Briuso Springstyno grupe
per savo draugo Skoto Sinamono bar micvą.
Tai buvo bar micva. Teisingai. Tikrai bar micva.
- Tavo mama? - Taip.
Malonu susipažinti.
Draugai nespaudžia rankų. Draugai apsikabina.
- Šmiki Berdai! - Ledi Dote!
Nagi, eikš arčiau. Štai taip.
- Trentai, ateik ir tu. - Ledi Dotei patinka linksmybės
Ji nekelia problemų Ji niekam netrukdo
Kažkam reikia treniruot futbolo komandą!
Ledi Dotei patinka linksmybės
Ji nekelia problemų Ir niekam netrukdo
Sveiki. Jūs čia dėl vamzdžių?
Ne. O kas blogai su vamzdžiais?
Nieko.
Todėl ir pasirodė keista, kad atėjote dėl vamzdžių.
Rojau, ką čia darai?
Reikia pasikalbėti.
Ne. Ne apie mus. Reikia...
Noriu, kad padėtum Džeimiui.
Jam pavažiavo stogas. Aš pats bandžiau jam padėti,
bet tie visi emociniai reikalai - ne man.
Ir dar... gražiai atrodai.
Nori, kad padėčiau Džeimiui?
Taip, ir tu gražiai atrodai.
Abi jūs.
Ačiū.
Ji kainavo du svarus turgelyje, tad...
Aišku.
Žinote, ačiū.
Jauki vietelė.
Primena airišką aludę Topikoje.
Na, man verčiau apie tai nepasakok.
Kad ji airiška ar kad ji Topikoje?
Ir tai, ir tai.
Ne!
Mano eilė. Atsiprašysiu.
Bandau eiti geltonų plytų keliu, kuriame kaukia visuomenės šunys.
Kaip jam sekas?
Na, aš pirmauju, bet jam geriau sekasi žaisti su daug kamuoliukų.
Ne, kvailiuk tu. Kaip jam sekas?
Na, juk jis - Tedas.
Sukasi kaip voverė rate,
stengdamasis visiems padėti, o pats nepriima niekieno pagalbos.
Panašiai. Kaip jūs, Dote?
Dėl manęs gali nesijaudinti.
Jūs ir be manęs turite nemažai rūpesčių.
- Prašau. - Ačiū, Mei.
Ačiū, Mei.
Mei, jūsų aludė - pasakiška.
Ne tokia, kaip ta airiška aludė Topikoje.
Priimsiu už gryną pinigą.
Taigi, susitikinėji su kuo nors?
Man išplėšta suminkštėjusi širdis
ir pakabinta miesto aikštėje visų pajuokai.
Mielasis. Neliūdėk, tu būtinai susirasi draugę.
Ne, aš įsimylėjęs.
- Tuoj. Parodyti nuotrauką? - Žinoma.
Tavo mama - labai miela.
Taip. Aš... Ačiū.
Pasikeiskim... Štai, prašau, paimkit šitą.
Žinai, Tedai, su kamuoliukais būtų smagiau žaisti.
Taip. Na, aš, žinot... Tegul treneris ir mama pasikalba.
Nenoriu jiems trukdyti.
„Mama ir tėtis sugadina vaikui gyvenimą.
Jie to nenori, bet taip yra.“
„Jie perduoda jam savo kaltes ir nepagaili jam naujų kalčių.“
„Bet jiems gyvenimą irgi sukniso
kvailiai su senovinėm skrybėlėm ir apsiaustais,
kurie kartas būdavo sentimentalūs, o kartais galėdavo perkąsti kitam gerklę.
Žmogus žmogui perduoda kančią.
Ji didėja kaip bala po lietaus.
Bėk nuo jų kuo greičiau ir niekada neturėk savo vaikų.“
Tedai. Tavo mama - jėga.
Ką tik tapome draugais feisbuke.
Nežinojau, kad vos netapai „Coldplay“ būgnininku.
Taip. Tiesa. Tikra tiesa.
Fantastika. Neįtikėtina!
Negali būt.
Negaliu užimti tavo lovos, Tedai.
Mama, viskas gerai, girdi? Aš miegosiu ant sofos.
- Ne, aš miegosiu ant sofos. - Tada aš miegosiu ant grindų
prie sofos, ir lova liks tuščia.
Prašau.
- Ačiū. - Nėra už ką.
- Tik ne ant lovos. - Gerai.
Kai ką tau atvežiau.
Ką? Tuo atveju, jei netyčia susitiktume?
Ne. Štai kelios iškarpos iš namų.
LASAS KENČIA NUO PANIKOS PRIEPUOLIŲ PRIE FUTBOLO AIKŠTĖS
Pamaniau, tu jų norėsi.
Ačiū.
Taigi, kokie rytojaus planai?
Gal nori važiuot su mumis į Mančesterį?
Nežinau.
Nagi, atvažiuoti į Angliją ir nepažiūrėti futbolo rungtynių -
tas pats, kaip nuvykti į Romą ir neaplankyti nė vienos bažnyčios
arba nenukentėti nuo kišenvagių.
Ačiū už pasiūlymą, bet turbūt nevažiuosiu.
Praėjusią savaitę mažai miegojau per tą triukšmingą seksą...
- ne mano... australų. - Australų.
- Taip, ne, jau sakei. - Taip. Būtent.
Be to, juk žinai, kaip nervinuosi, kai žiūriu tavo rungtynes.
Todėl liksiu čia
ir laikysiu kumščius, kad nugalėtum tuos mančesteriškius.
Mančesteriečius.
Ir pagaminsiu tau ką nors skanaus.
Seniai nevalgei naminio maisto.
Taip. Ne, būtų gerai. Gerai.
Na, tuomet iki ryto.
Ar tave dar kankina tie priepuoliai?
- Na, supranti. - Panikos priepuoliai.
Taip.
Ne. Pastaruoju metu - ne.
Žinai, aš lankiausi pas psichoterapeutą.
Bandysiu spėti. Aš dėl visko kalta.
Ne, mama. Žinoma, kad ne. Ne, bet...
Tik noriu pasakyt, kad man tai labai padėjo.
Puiku.
Taip. O tu niekada nenorėjai nueiti pas psichoterapeutą?
Ne. Tai ne man. Juk pažįsti mane.
Labanakt, mama.
Labanakt, branguti. Ir ačiū už lovą.
Nėra už ką.
Nieko sau. Važiuosit autobusu kartu su mumis?
- Na, esame vienoje valtyje, Tedai. - Taip.
Be to, Nora griežtai pareikalavo,
kad nebeskraidyčiau savo privačiu lėktuvu.
Kodėl?
- Dėl aplinkosaugos. - Taip.
- Aplinkosauga, kad ją kur. - Taip.
Taip.
Ką gi.
Labutis.
- Sveika. - Kaip jis?
Po galais.
Aš pasikalbėsiu su juo.
Gerai.
Ponios ir ponai. Kelionė prasideda.
Pažvelk į Keną. Visas išsipustęs.
- Pamatytum jį su moteriškais drabužiais. - Rimtai?
Prašau. Na, galite neskubėti.
Pasivaišinkite riešutais. O aš netrukus atnešiu jums gėrimus.
- Gerai? - Ačiū.
Žinote, kas jis toks?
Jūsų sūnus?
Ką? Ne.
Mūsų padavėjas?
Dieve mano, kokie jūs abu neišmanėliai. Ne, bet ar žinote, kuo jis buvo anksčiau?
Aš nežinau.
„West Ham United“ strategu.
Teisingai. Vunderkidas.
Taip, teisingai. Pasakiau „vunderkidas“.
Šis vyrukas pakilo nuo rūbininko iki trenerio asistento,
buvo stipriausios lygos komandos strategu, o dabar dirba mano padavėju.
Apgailestauju.
Buvo smagu šnektelėti.
Būtinai paragaukit žuvies. Turime didžiulę įvairovę.
- Ką gi. Žuvis. - Taip.
Dėl narkotikų? Pati buvau įnikusi. Viską suprantu.
Ne. Ne, man tiesiog patinka čia dirbti.
O ten mano mergina.
Ką gi, skanaukite riešutų. Tuojau atnešiu jūsų gėrimus.
Ryškiai dėl narkotikų.
Taip. Ryškiai.
Tik kokių?
Sveikas.
Sveika.
Galiu užeiti?
Taip. Žinoma.
Užeik. Taip. Taip, ką tu?
Norėjau pasiteiraut, kaip tau sekas.
Rojus tau pasakė.
Na, jis dėl tavęs jaudinasi. Nepyksti?
Ne, viskas gerai.
Man viskas gerai. Galima sakyt. Puikiai.
Tiesą sakant, geriau nei kada nors.
Žinai?
Tik man labai liūdna dėl lagamino. Supranti, apie ką aš? Jis kaip...
Jis kaip stalčius be namų.
Džeimi. Pažiūrėk į mane.
- Dabar tau labai sunku. - Sunku man, taip.
Pirmą kartą nuo tada, kai išvykai, žaisi savo namų stadione.
Sirgaliai tavęs nekęs.
O garsiausiai iš visų baubs tavo tėvas.
Apie tai nepagalvojau. Taip.
Žinau, kad internete daug kas šaiposi iš tavo plaukų.
- Ką pasakei? - Ne! Galvok taip.
Jei rytoj jūs laimėsit,
atsidursit per plauką nuo to,
apie ką visada svajojote.
- O Dieve. - Šūdas!
Apgailestauju, Džeimi.
Imk.
Ačiū.
Kaip sekėsi su Džeimiu?
Aš susimoviau. Dabar viskas dar blogiau.
Šūdas.
Sveiki, Rojau ir Kyle.
Smagu jus matyti kartu, kaip anksčiau.
Ne. Mes sėdime kartu kaip draugai.
Taip, ir ji labai graži.
- Turiu atsiprašyti. - Kieno?
Karlo Bernstyno buvusiosios.
Neverk, Pardavėja. Neverk.
Norėjau, kad tai būtum tu.
Labai norėjau, kad tai būtum tu.
„Nemiegantys Sietle“ - daug geresnis filmas.
- Ne dabar. - Tik pasakiau.
PABAIGA
Gerai. Dėmesio, jautruoliai.
22.00 val. visi turit būt lovose. Gerai išsimiegokit
svarbioms rytojaus rungtynėms su „Manchester City“,
aišku?
Efron, kai suskaičiuosiu iki trijų. Viens, du, trys!
- Efron! - Labai gerai.
- Tai buvo Deivas Šapelis. - Taip.
Neblogas, ar ne? Pirmą kartą jį matėt?
- Pirmą kartą? Pirmą, taip? - Pirmą.
Geras filmas. Labai geras.
Turėtumėt pažiūrėti „Nemiegantys Sietle“. Žinot, būtent todėl...
Kur jis dingo, bliamba?
Nežinau. Pametėm jį iš akių.
- Sakei, kad jis nulipo čia. - Ne aš. Tu sakei.
Ne. Sakiau, kad jis tunelyje,
- bet nesakiau, kad šitame. - Na, bet kito tunelio nėra, ar ne?
Negaliu patikėt. Pametei Džeimį Tartą.
- Džeimio Tarto pamest neįmanoma. - Bet tu pametei.
- Po galais! - Kodėl mane sekat?
Norėjom įsitikint, kad tau viskas gerai, mulki tu.
Kas vyksta, Džeimi? Ieškai nusipirkt narkotikų?
Eime.
KAMUOLIU ŽAIST DRAUDŽIAMA
- Juokauji? - Kaip galėjai nepataikyt?
- Tu - Džeimis Tartas? - Taip.
Mums tu - apsišikęs Džeimis.
- Dėjau ant tavęs, mižniau! Šūdžius! - Kas tu toks?
Rytoj mūsų komanda jus patvarkys.
Šmiki. Pinduk tu!
- Mes ne tavo nosiai, baily tu! - Čiuožkit iš čia!
- Varykit. Ate! - Ate.
Net nuo čia užuodžiu tavo šiknos smarvę.
Geri berniukai.
Geras!
- Eina sau! - Čia buvo geras!
- Taip! - Taip! Nagi!
Sveikas, Saimonai.
- Kylė, Rojus. - Užeikit.
- Kaip tu, bičiuli? Smagu tave matyti. - Ačiū, puikiai.
- Sveiki! - Labas.
Sveiki.
Džordže, turim svečių.
Kas ten, brangusis? Kažkas atėjo?
Labas, mama.
Mama, susipažink. Čia Kylė, o tas plaukuotas šiknius - Rojus.
- Sveiki. - Labas.
Sveiki! Kaip malonu pagaliau susipažinti.
Norėčiau jus apkabinti, bet negaliu paleisti iš glėbio šito.
Kaip visada.
Ką gi, kam saldumynų?
Tik pažvelkit į tą veidelį. Myliu tave.
- Kaip tu? Tik pažvelkit. - Mama. Atrodai...
Visiška nesąmonė. Žinai, mane tai labai nuliūdino.
Tas bičas tviteryje sako, kad esu blondinas,
o aš sakau, kad riešuto spalvos.
- Aišku, kad taip. - Taip.
Jis gerai pasidarbavo. Jie atrodo labai natūraliai.
- Ką pasakysit? - Labai skanu.
Žiauriai skanu.
Gaminau pagal Polo Holivudo receptą, tik šiek tiek jį patobulinau.
- Aišku. - Brangusis,
aprodyk Rojui ir Kylei namą, gerai?
Na, tegul jie apsižvalgo.
Taip! Puiki mintis. Ačiū...
Prašau paskui mane. Pradėsime nuo virtuvės, ji - mano laboratorija.
Ką tik įsigijau nauja garpuodį. Jis varinis.
Ką tai reiškia? Turbūt brangus.
Negalvojot „Atėnų skonyje“ nustatyti laimės valandą?
Po darbo stengiuosi apie darbą negalvoti.
Ar net būdama darbe, jei atvirai.
Manau, tau nereikėtų ten dirbti.
Kodėl? Esu geras padavėjas.
Taip. Net keista, koks geras.
Bet tu esi treneris. Ir tave kviečia atgal į „Ričmondą“.
Turėtum sutikti.
Reikalas tas, kad nelabai gražiai iš ten išėjau.
Turbūt pats kaltas. Na, tiksliau, aš pats kaltas.
Klausyk, pasibaigus sezonui, pasiieškosiu naujo trenerio darbo,
tik ne „Ričmonde“, gerai?
Pažadu. Aš tik... Taip.
Gerai? Išalkai? Nori valgyt?
Nežinau. Norėčiau riešutėlių, kol apie tai pagalvosiu.
Gerai. Kur jie?
Ta mintis dėl riešutėlių - geniali, ar ne?
Nuo jų žmonės pajaučia troškulį, supranti?
Paaukoju kelis pensus riešutėliams ir uždirbu kelis svarus už alų.
Labai protinga, ar ne?
Kodėl tik man vienam šovė į galvą tokia mintis?
Viskas gerai?
Taip. Viskas puikiai.
Šaunu.
Nagi. Man gali pasakyti.
Bendrauji su tėčiu?
Ne.
Šimtą metų nebendravau su tuo niekšeliu.
O tu?
Paskutinįkart bendravau po rungtynių Vemblyje.
Pamaniau, kad jau pavyko jo atsikratyti, bet...
visada elgiausi taip, kaip elgiausi...
nes dėjau ant jo, supranti?
O dabar, kai man į jį nusispjaut...
Žinai, kaip būna, kai vaikinams nestovi?
Kalbi apie impotenciją?
Taip. Lyg būtų tas pats, tik...
tik lyg tai būtų...
Lyg tai būtų mano sieloje.
O čia - įdomioji dalis. Džeimio kambarys.
ROJUS KENTAS
- Po galais. - Taip.
Per daugybę metų plakatai ant sienos keitėsi.
Henris, Džerardas, Ronaldo.
Bet Rojus Kentas - nepajudinamas.
Iškepė pyragas su mėsa. Atsiprašysiu.
Po galais.
tavo tėvas yra toks, koks yra.
Jis niekada nepasikeis.
Patinka tau ar ne,
esi toks, koks esi, ir įrodei, kad jis klydo.
Tu esi nuostabus.
Tikrai.
Kai žaidei už Angliją...
Dieve, Džeimi, aš raudojau.
Išverkiau visas akis, bliamba.
Taip, rytoj tavo tėtis bus tribūnoje,
sėdės ten apsinešęs ir baubs ant tavęs.
Bet tai nesvarbu.
Tau nieko nereikia įrodinėti tam šmikiui.
Tu nesi nevykėlis, mano seksualus berniuk.
Tik dar nežinai, kuria kryptimi eiti kol kas.
Keista, bliamba.
Labai jau plati sąvoka. Galėtum konkrečiau?
Mes su tavim...
sėdime ant Džeimio Tarto vaikystės lovos...
ir rūpinamės juo kaip mažu vaiku.
Taip. Mes šaunuoliai, Rojau.
Ačiū, mergyt.
Nėr už ką, berniuk.
Aš nenoriu būt tavo draugu.
Nenori?
Nenoriu būti tik draugu.
Na, žmonės, mums turbūt jau laikas...
- Gal jau einam? - Gerai.
Taip.
Gerai.
- Myliu tave. - Ir aš tave myliu.
- Buvo gera pasimatyti. - Ir man.
Gerai.
Paklausyk manęs.
Man nusispjaut, jei rytoj pralaimėsit net dešimčia įvarčių.
Tik noriu, kad būtum laimingas. Girdi, sūnau?
Gerai. Myliu tave, mama.
Ir aš tave myliu.
- Iki greito. - Iki greito. Gerai, nagi.
- O dabar eik. Eik jau. - Gerai. Iki.
Buvo malonu susipažinti.
Viso.
- Apsikabinam dar kartą. - Eime, mielasis.
Iki. Myliu tave.
Galėtume išgert po kokteilį.
...naujausios technologijos treniruokliai ir jogos kilimėliai!
Mančesteryje yra daugybė lankytinų meno ir kultūros vietų,
įskaitant Mančesterio policijos muziejų!
MAMA - PRIMINK WI-FI SLAPTAŽODĮ.
BBQSAUCE
Taip pat šis lietingas miestas garsėja mokslu ir technologijomis,
nes būtent čia 1917 metais...
VISKAS GERAI?
...Ernestas Rezerfordas suskaldė atomo branduolį.
PUIKIAI, AČIŪ. DĖL MANĘS NESIJAUDINK!
Juoksitės susiėmę už pilvų...
GAILA, KAD NEVAŽIAVAU Į RUNGTYNES.
...užsukę į vieną iš daugelio Mančesterio komedijos klubų
ar improvizacijų šou. Ir, žinoma...
...būtinai apsilankykite „Manchester City“ namų stadione
- „Etihad“... - Mėlynas mėnuli
Matei, kad stoviu vienas
Be svajonės širdyje
Be meilės
Mėlynas mėnuli Matei, kad stoviu vienas
Be svajonės širdyje Be meilės...
„Ričmondo“ sirgaliams irgi reikėtų kokios nors klasikinės dainos.
Mes ją turėjom. Kai 1980 m. ši komanda kurį laiką priklausė Fredžiui Merkuriui,
jis norėjo, kad klubo himnu taptų jų daina „Fat Bottomed Girls“.
- Bet jam nepavyko. - Ji būtų įžeidusi daug žmonių?
Tik merginas su plokščiais užpakaliais.
Taip.
Mano tėtis mokėsi dailės mokykloje kartu su Fredžiu Merkuriu.
Ką?
Visi kalba tik apie jo keturių oktavų diapazono balsą.
Bet mano tėvas visada sakydavo,
kad jei paklaustum paties Fredžio, koks jo didžiausias talentas,
jis būtų atsakęs, kad gebėjimas keisti lytinę orientaciją.
- Pirmyn, „Ričmondai“! - Parodykit, ką mokat, vaikinai!
Ačiū, kad užėmei vietas. Jau seniai tu čia?
Mei man leido čia nakvoti.
- Kiek jums alaus? - Tris, Mei.
Kiek alaus, jei iki pertraukos nebespėsit užsisakyti?
Dvylika.
Sveiki. Šiandien „Manchester City“ savo stadione susitinka su FK „Ričmondas“.
Pirmoji kurtų pergalė „Etihad“ stadione, kad ir mažai tikėtina,
paliktų atviras duris Laso vyrams kitą savaitę
užbaigti Pelenės istoriją, apie ką šitaip svajoja jų sirgaliai.
Štai jis. Žiūrėk.
Mančesterio sirgaliai aiškiai parodo Džeimiui Tartui,
ką jie galvoja apie jo sprendimą iškeisti komandą į realybės šou.
Sveikas sugrįžęs, šūdžiau!
Turbūt ne tokio sutikimo jis tikėjosi.
Varge.
Nagi, sūnau. Nekreipk dėmesio. Sumauti niekšai.
Jei šiandien Mančesteris laimės, užsitikrins sau titulą.
Jei ne, kitą savaitę mūsų laukia įdomūs dalykai.
Viską sužinosime po 90 minučių, kurios jau prasideda.
Susidūrimas!
Tartui šiandien lengva nebus.
Pasivaišinkite riešutais. Netrukus atnešiu gėrimus. Gerai?
Agresyvus Mančesterio žaidimas, „Ričmondas“ su Tartu priešakyje.
- Tartas turi galimybę. - Kolinas laisvas.
Puikus Bamberkečo manevras.
Šveicaras siunčia kamuolį per visą aikštę. Hjuzas!
- Rungtynės ką tik prasidėjo... - Taip.
...o velsietis jau išvedė kurtus į priekį savo smūgiu galva į vartus.
Labai gerai.
Įvartis ne be Tarto pagalbos. Jis mato tris žingsnius į priekį.
Išties įspūdingas nesustabdomo Džeimio Tarto žaidimas.
Kolinas Hjuzas deda tašką, ir „Ričmondas“ pirmauja 1:0.
Taip!
Lesli, ką darai?
Džiūgausiu, kai išgirsiu finalinį švilpuką.
Nenoriu pajudėti ir prikarksėti.
Aišku.
Patikėkit, vadovaujama didžiojo Pepo Guardiolos,
„Manchester City“ lengvai nepasiduos.
Ką tas prašmatniai apsirengęs žmogelis sugalvojo, ką?
Pirmyn.
Galima neabejoti, kad Pepas viską padarys teisingai. Kaip visada.
Susikaupk.
Gerai! Pirmyn!
Rungtynės įpusėjo, o „Premier“ lygos laimėtojas dar neaiškus.
Džeimio Tarto gimtojo miesto sirgaliai vis dar negali jam atleisti.
Priešininkai nė per žingsnį nesitraukia nuo „Ričmondo“ devintojo numerio.
Kalbant apie tai, Tartas netenka kamuolio.
Mančesterio puolimas.
De Vilardis siunčia kamuolį į vartus. Bet van Damas juos apsaugo.
Mančesterio žaidėjai neleidžia Tartui pasireikšti.
Varyk iš čia, gražuoli!
Negailestinga minia, Džeimi Tartai. Negailestinga minia.
65-a rungtynių minutė.
Nuo „Ričmondo“ įvarčio rungtynių pradžioje žaidimas vyksta į vienus vartus.
Mančesteris vis bando laimę, tačiau „Ričmondo“ gynyba - nepralaužiama.
Puiki galimybė de Vilardžiui.
Ar bus lygiosios?
Ne! Įspūdingas kaukėtojo kanadiečio blokas.
Šiandien van Damas - nepakartojamas!
Nagi!
Taip!
Baigiantis 80-ai minutei,
„Ričmondas“ vis dar pirmauja vienu įvarčiu.
Nduras kelia kampinį.
Van Damas skuba atmušti kamuolį, bet kamuolys atitenka Elokobiui.
De Vilardžio spyris į vartus.
- Džeimis Tartas gelbsti nuo pavojaus! - Šaunuolis, Džeimi!
Šaunuolis, Džeimi!
Ne. Regis, Tartui labai skauda.
Kulkšnies trauma, Arlai.
- Nesėkmingai nusileido. - Stokis, minkštapimpi tu!
Nagi.
Kaip jis?
Stokis.
Robertsai! Apšilk.
- Viskas gerai. Eik, bro. Eik. - Kaip tu?
Pala. Jis atsistojo. Gerai.
Regis, jis bandys žaisti toliau.
Puiki naujiena „Ričmondui“, kuris negali žaisti be savo žvaigždės.
Tik ne dabar, kai šitiek pastatyta ant kortos.
Per anksti apsidžiaugėme, Krisai.
Tartas bandė tęsti žaidimą, bet jam, regis, prireiks pagalbos.
O Dieve.
Stojamės.
Mes prilaikysim.
Velnias.
- Viskas. Šakės. - Nagi.
- Mums šakės. - Nagi, Džeimsai.
Robertsai! Į aikštę.
Stop, pala, pala.
Dar neskubėk, Tanai, gerai?
- Treneri, netekom vieno žaidėjo. - Žinau, treneri. Minutėlę.
Džeimi, tikrai negali grįžti į aikštę?
- Negaliu. - Negali?
Galiu.
- Treneri! - Taip.
Žaisit be vieno žaidėjo?
Taip, žaisim! Ką pasakysi?
Palauksim ir pažiūrėsim, gerai?
Mes tavęs palauksim, gerai?
Padarykit man paslaugą. Pagydykit jį. Padarykit viską, ką galit.
Gerai. Taip. Duosim jam kelias minutes.
- Jam viskas bus gerai. Štai taip. Pirmyn! - Tedas Lasas nusprendžia palaukti
ir palieka dešimt kurtų aikštėje su 11 Mančesterio žaidėjų.
Mančesteris norėtų lygiųjų.
Orelano smūgis. Bet van Damas apgina vartus! Ir dar kartą!
Ir dar kartą!
Kaukėtojo van Damo gynyba - nepralaužiama!
Komandai patiriant tokį spaudimą,
Tedas Lasas rizikuoja kiekviena...
- sekunde, žaisdamas be vieno žaidėjo. - Neitai, reikia pasikalbėti.
- Mano kabinete, gerai? - Gerai.
Man patinka rizika. Tik tada jaučiu, kad gyvenu.
Tau reikėtų su kuo nors apie tai pasikalbėti, Krisai.
Sveikas, bičiuli. Užeik. Sėskis.
Štai taip.
Paaukštinsi mane?
Neitai, aš tave atleidžiu.
- Kad žiūrėjau televizorių? - Ne.
Įsiūlau per mažai desertų?
Ne. Tai nesusiję su tavim.
Neturiu tau jokių priekaištų. Tu nevėluoji, nevagi ir negirtuokliauji.
Tu man kaip mažasis vienaragis. Supranti, apie ką aš?
Man plyšta širdis, bet Koral pasakė, kad jei tavęs neatleisiu,
ji įskųs mane...
Na, negaliu sakyti kam, nes tada žinosi, ką esu padaręs.
Bet mano rankos yra surištos. Tau teks išeiti.
Gerai.
Taip!
Krisai, „Ričmondas“ žaidžia ne su vartininku.
Tai yra jų siena vartuose.
Ne, Arlai, tai - žmogus. Matau jo rankas ir kojas.
Ir jo siaubingą kaukę.
Regis, tik laiko klausimas, kada Mančesteris išlygins rezultatą.
Tai užtikrintų jiems lygos titulą.
Treneri, aš nenoriu, kad žaistų traumuotas Džeimis.
Bet laikas priimti sprendimą.
Aš tai nieko prieš, kad jis žaistų traumuotas.
Visą laiką žaidžiau traumuotas.
Tu negali užlipti laiptais.
Gerai. Tuojau pažiūrėsiu, gerai?
Ačiū jums. Ačiū.
Ko tu ieškai, Džeimi?
Tėčio. Niekur jo nematau. Jau ima nervinti, bliamba.
Taip, suprantu.
Tai tas pats, kas nežinoti, kur Fredis Kriugeris.
Nes baisu, kad jis gali pasirodyt bet kurią minutę
ir atkišti tau į veidą savo naguotą pirštinę.
Fredis Kriugeris yra košmaras, bliamba.
Taip, na, jis turėjo sunkią vaikystę.
Kaip visi žinome, traumuoti žmonės traumuoja žmones.
Tik kartais jie tai daro savo naguotomis pirštinėmis.
Kada paskutinįkart mateisi su tėčiu?
Vemblyje.
Ir nuo to laiko nesikalbėjot?
Nea.
Gerai. Jei dabar galėtum su juo pasikalbėti, ką jam pasakytum?
„Eik tu velniop.“
Taip. Logiška.
- Dar ką nors? - Taip.
Pasakyčiau „ačiū“.
Žinai, Džeimi, jei neapykanta tėvui tavęs nebemotyvuoja, kaip anksčiau,
gal atėjo laikas išbandyti ką nors nauja.
Tiesiog atleisti jam.
Na jau ne, bliamba. Nesulauks.
Ne. Jis iš tavęs nieko nelaukia.
Bet padaręs tai, padarysi paslaugą sau.
- Stokis. - Gerai.
Kaip jautiesi?
- Gerai. Gerai jaučiuosi, treneri. Taip. - Taip. Tai pokalbis padėjo, ar ne?
Labiau nuskausminamieji ir adrenalinas, manau. Bet...
Bet, taip, pokalbis padėjo, taip.
Gerai. O dabar nešk ten savo užpakalį. Pirmyn.
Gerai.
Nagi.
Va taip, bliamba. Pirmyn, Džeimi!
Dramatiškas Džeimo Tarto sugrįžimas į aikštę.
Ir jis aiškiai tai leidžia suprasti „Manchester City“ sirgaliams.
Šaunuolis, berniuk! Parodyk jiems, bliamba!
Nagi.
„Ričmondas“ spaudžiamas į kampą. Dar vienas de Vilardžio bandymas.
Ir dar vienas įspūdingas van Damo blokas.
Kanadietis negaišta laiko, susiranda Makadu. „Ričmondo“ ataka!
Tartas įspūdingai valdo kamuolį!
Kas yra? Ačiū.
Tartas prasiveržia.
Ir dar kartą.
Jis nesustabdomas!
- Šaunuolis, Džeimi! - Taip! Valio!
Džeimis Tartas užtikrina „Ričmondui“ pergalę
- savo įspūdingu solo įvarčiu! - Dieve mano! Matei?
Šaunuolis, Džeimi!
Gražus mančesteriečio gestas
nedžiūgauti dėl pergalės prieš savo buvusį klubą.
„Ričmondas“ keičia žaidėją.
Šaunuolis, Džeimi!
Šaunuolis.
Džeimi Tartai, esi karalius, bliamba!
Tartas palieka aikštę.
Pažiūrėkite, kaip iš aikštės jį išlydi Mančesterio sirgaliai,
kokios ovacijos svečiui, kažkada žaidusiam jų klube.
- Šito kasdien neišvysi. - Nagi.
Reikia įsivaizduoti, ką tai reiškia Tartui.
- Ir ką tai reiškia jo šeimai. - Taip. O Dieve.
O Dieve.
- Nuostabu, bliamba. - Puikus pasirodymas.
Kietas bičas.
Tėvas būtų juo didžiavęsis.
Vertas pagyrimo žaidimas.
Lasas pasitikėjo Tarto fiziniu pasirengimu bei komandos talentais
ir neprašovė pro šalį.
Tiksint paskutinėms minutėms, Mančesteris dar kartą bando savo laimę.
Bet van Damas ir vėl gelbsti vartus.
Po įspūdingo „Ričmondo“ pasirodymo
„Premier“ lygos laimėtojas paaiškės paskutinę sezono savaitę.
Krisai, jie galėtų tapti čempionais, po galais!
Atsiprašau už grubius žodžius, mielieji.
Pagaliau. Po galais.
- Puikus žaidimas. Sveikinu. - Ačiū, treneri. Dėkui.
Pasakysiu atvirai. Jūsų komandą sunku nugalėti, žmogau.
Ne, man rūpi ne pergalės ir ne pralaimėjimai.
Tiesiog noriu, kad jie taptų geriausiais ir aikštėje, ir už jos ribų.
Tai galiausiai ir yra svarbiausia.
Negalėčiau su jumis ginčytis, treneri.
Ką gi. Sėkmės.
O Dieve.
- Bose. Malonu tave matyti. - Ir man.
- Gerai, vaikinai. Dėmesio. - Gerai. Kaip tu?
Liko dar vienerios rungtynės, o tai reiškia,
kad išgeriat po stiklinę vandens po kiekvienos alkoholio taurės, aišku?
- Einam? - Ne. Pailsinsiu koją.
Bet tu gerk daug vandens, gerai?
- Šaunuolis. Gali didžiuotis. - Ačiū.
- Taip, tikrai, biče. Ačiū, žmogau. - Sėkmės, biče.
- Pagarba. - Smagu, žmogau.
- Sėkmės. - Pailsėk, žmogau.
Klausyk, žmogau. Aš tavim didžiuojuos.
- Šiandien puikiai žaidei, žmogau. - Ačiū, žmogau.
- Įmušei įvartį. Nagi. - Ačiū, Džeimi.
Puikiai pasirodei.
Ačiū žmogau. Myliu tave, amigo.
Ką gi, bičiuli.
Pasimatysim karaokėje.
Užregistruosiu mus dainai „Islands in the Stream“.
Bet Dolės partiją dainuosiu aš.
Aš negaliu, treneri.
Mama gamina vakarienę. Paskutinis vakaras čia.
Aišku. Ką gi, linkėjimai Dotei.
Būtinai. Minutėlę, treneri. Ateik čia. Pažiūrėk.
Ne. Žinau, kad matei.
Tik nežinau, ar žiūrėjai iki galo. Žiūrėk.
Štai.
Žiūrėk. Kai mes sugrįžom,
Neitui teko slėptis po mano stalu net tris valandas,
kol mes šokinėjom iš džiaugsmo ir šventėm pergalę.
Kai mes išsiskirstėm, jis pamanė, kad jau gali išlįsti.
Pasirodo valytojai.
Žmogau. Dar dvi valandos po stalu. Taip.
Kai jie išeina, jis pagaliau išlenda.
Jo kojos tokios nutirpusios, kad jis vos išstovi.
Žiūrėk. Jis tikrina duris, bet jos visos užrakintos!
Žmogau, tam vargšeliui
teko lipti pro langą, kad iš čia dingtų.
Nežinau, kaip tu, treneri.
Bet norėčiau, kad ir mes, ir visi kiti būtų vertinami
ne pagal silpnumo minutę atliktus veiksmus,
o pagal stiprybę, kurią parodome,
kai ir jeigu gauname antrą šansą.
Gerai, smagaus vakaro, treneri.
Mes pasitikim vienas kitu
Šūdas.
TĖČIUI
LABAS. SENIAI NESIKALBĖJOM. TIKIUOSI, TAU VISKAS GERAI.
- Labas. - Sveiki. Ką čia darot?
Nusprendėm palaikyti tau kompaniją.
- Atšvęsti, bliamba. - Taip!
Nes tai buvo kažkas nuostabaus, Džeimi.
Taip, tai buvo neįtikėtina.
Taip.
- Tu pirma. - Mielai.
Taip. Kas nutiko, žmogau?
Seksualiai atrodžiau?
Gaila, bliamba, kad ne galvą susižalojai, ar ne?
Aš namie.
Sveika, mažute. Kaip tu?
Kažkas nepasiėmė savo užsakymo.
Ačiū. Labai gerai.
Nežinau, ar girdėjai, bet šiandien Derekas mane atleido.
Niekšas!
Taip. Buvau priblokštas.
Bet tai privertė mane suprasti, kad nors liko tik vienerios rungtynės,
privalau grįžti į „Ričmondą“. Viską ištaisyti.
Dabar rašau Tedui atsiprašymo laišką.
Jau 60 puslapių prirašiau, galvoju kažkaip sutrumpinti, bet...
Aš tuoj.
60 puslapių.
O Dieve.
Atėjai mane nudėti?
Su Tedu susipažinau, kai žaidėme koledžo futbolo komandoje.
Jis buvo atsarginis saugas. Aš buvau atsarginis puolėjas.
Mes nesužaidėm kartu nė vienų rungtynių,
bet dažnai kartu bėgiojom ir treniravomės.
Po mokslų mudviejų keliai išsiskyrė.
Jis susipažino su Mišele, ėmė dirbti treneriu.
Aš patekau į kalėjimą.
Kai mane paleido lygtinai...
neturėjau nė cento kišenėje. Šeima manęs atsisakė. Neturėjau kur eiti.
Kreipiausi į Tedą.
Jis mane priėmė, maitino mane.
Leido miegoti ant savo sofos.
O aš pavogiau jo mašiną.
Bet toli nenuvažiavau.
Ir būčiau vėl sėdęs už grotų, jei ne Tedas,
kuris įtikino policininkus, kad pats man davė tą mašiną.
Primena „Vargdienius“.
Mūsų istorija labai panaši į „Vargdienių“, taip.
- Sėdėjai kalėjime? - Taip.
Už metamfetamino vagystę.
O paskiau apvogiau savo draugą.
Kuris man atleido.
Davė man darbą. Ir suteikė gyvenimą.
Todėl ir aš tau atleidžiu.
Siūlau tau darbą. O gyvenimu pasirūpink pats.
Ačiū.
Tikrai nenori skelti man antausio? Manau, nuo to abu pasijustume geriau.
Pirmadienį dešimtą ryto.
- Yra kas namie? - Sveikas sugrįžęs, branguti.
- Sėskis, turbūt esi alkanas kaip šuo. - Taip, gerai.
Sveikinu su svarbia pergale.
Nežinojau, ar norėtum kepsnio, ar lazanijos, todėl pagaminau abu.
- Mama, kas atsitiko? Kodėl tu čia? - Kaip suprasti?
Na, jei nori man ką nors pasakyti,
būtų gerai, kad imtum ir pasakytum.
Liaukis. Tenorėjau paskutinį vakarą Londone praleisti su sūnum
ir pasirūpinti, kad viskas būtų gerai.
Gerai, aišku.
Na, ačiū už vakarienę. Už abi vakarienes.
Nėra už ką.
- Ir eik velniop, kad nenori pasikalbėti. - Nesupratau?
Ačiū, kad atskridai tokį ilgą kelią, jog mane aplankytum,
ir eik velniop, kad nepranešei, jog atvyksti.
Ačiū už viską, ką darei dėl manęs vaikystėje.
Už paliktus laiškelius pietų dėžutėje
ir už veidelius iš vaisių, kurie prajuokindavo mane parduotuvėje.
Ir eik velniop, kad nesirūpinai savim
ir nesikreipei pagalbos po tėčio mirties.
Ir kad nekalbėjai apie tai su manim.
Tiesiog vengei šitos temos ir apsimetei, kad viskas gerai.
Atleisk man.
Aš nežinojau, ką man daryti, Tedai.
Todėl apsimečiau, kad viskas gerai.
Gerai. Ačiū už atsiprašymą.
Ir eik velniop, kad privertei galvoti, jog ir aš turiu apsimesti.
Gerai. Ačiū, kad visa tai išsakei.
Tik gaila, kad tiek ilgai laukei.
Taip, žinoma.
Ir tu teisus, Tedai, aš tikrai noriu tau kai ką pasakyti.
Tavo sūnus tavęs ilgisi.
Taip, žinau.
Ir aš jo ilgiuosi.
Tiesiog aš...
Kartais labai bijau...
bijau pernelyg prie jo prisirišti.
Branguti, kodėl?
Nes žinau, kad kada nors jis mane paliks.
Na...
Dieve. Ne. Žinai...
Suprask. Tokia jau tėvų dalia.
Kartais pralaimi,
kartais laimi, bet dažniausiai būna lygiosios.
Mums belieka nenuleisti rankų.
Taip.
Ačiū.
Eik velniop.
O Dieve.
Nepyk. Aš...
Žinai, ką? Aš išpirksiu kaltę, gerai?
Tu sėskis, gerai? O aš nors kartą gyvenime tave aptarnausiu.
- Ką? Gerai. - Nagi, sėskis. Prašau.
Gerai.
Žinai, ta psichoterapeutė padarė tau gerą įtaką.
Varge.
Dabar apie ją nekalbėkim.
Jai bus įdomu tai išgirsti. Gerai. Žinai, ką? Siūlau pradėti nuo vyno.
Taip ir padarykim.
- Bekse. - Labas.
Atsiprašau, kad be perspėjimo. Man reikia tavo patarimo.
- Gerai. - Mes galime užeiti?
Mes?
Žinoma.
TEDŽIUI
IŠKEPIAU TAU SAULĖGRĄŽŲ DUONOS. TAVO MĖGSTAMIAUSIOS!
AČIŪ (IR TIK AČIŪ) UŽ NUOSTABIAI PRALEISTĄ LAIKĄ
MAMA
Labas rytas, Vilai.
Labas rytas, Tedai.
- Labas, bose. - Labas, Tedai.
Žinai, kas tas Džonas Vudenas?
Ne, ponia. Neturėjau garbės su juo susipažinti.
Gaila. Man tai patinka.
Na, jei tau nepatinka tai, tada tau nepatinka ir ledai.
Kas yra?
- Žinai, kiek dabar valandų? - Pusė dešimtos ryto.
Arba, kaip jūs kažkodėl sakote, devynios trisdešimt.
- Kad paerzintume amerikiečius. - Taip.
Ne, dabar tas laikas metuose, kai ateinu čia ir ką nors prisipažįstu.
Velnias. Tiksliai. Gerai.
Na, galime pradėti.
Žinai, ką? Gal šiemet pabandysiu spėti.
Ne. Kvaila mintis. Taip.
Ne, pati man pasakyk. Nagi, rėžk.
Neturiu ką pasakyti.
Aš labai stengiausi. Net eidama čia sukau galvą,
ką man pasakius. Bet, deja, taip nieko ir nesugalvojau.
Visiškai nieko. Nepyk, Tedai.
Šiais metais liksi be tiesos bombos.
Na, nieko tokio.
Aš turiu tiesos bombą.
Išvertė Laima Banionienė