- Hej. - Hejsan.
- Hej, Ted. - Tjenare.
- Hej, Ted. Lycka till i helgen. - Jag uppskattar dig, Susan.
Hej, mrs Barnaby. Tuff natt?
Ted, är det inte tufft är det inte kul.
Jösses.
- Hej där. - Tjenare, grabbar. Hur är det?
- Läget, Coach? - Där är hon.
Du, dumjäveln. Bli inte kaxig så du blåser din segerserie.
Vilken segerserie?
- Heja Richmond. - Ja, sir.
Morron.
Hej. Hur mår du?
- Mamma? - Hej, Teddy.
Jag tror inte att städarna städade golvet.
Vi har inga städare.
- Varför ställer vi då stolarna på bordet? - Patriarkatet.
Okej. Jag tar och hämtar en sopkvast.
Hej.
Vi öppnar inte förrän om en halvtimme. Kan ni vänta inte här?
- Förlåt. - Okej.
Nej, vänta.
Vi kom för att prata med Nathan Shelley. Visst jobbar han här?
Här finns ingen sån.
Herregud, det är sant.
Hur gjorde du av med dina pengar så snabbt?
Blev du beroende av rampljuset?
Vad? Nej. Nej, jag gillar att jobba här.
Jag gillar att umgås med min flickvän.
Hon var här nyss.
- Det var min flickvän. Hon... - Okej.
- Vad gör ni här? - Vi vill ha tillbaka dig till Richmond.
- Vill ni? - Ja, bror.
För den här skiten är sorglig som fan.
Gäller det er alla? Vill alla att jag kommer...
Ja. Det blir kul att ha dig tillbaka.
Hela laget diskuterade det, och det var enhälligt.
Förutom Bumbercatch.
Som avstod för han är envetet emot demokrati.
Visst, ja.
Ja.
Och? Bad Ted er att komma hit och be mig komma tillbaka?
Nej, Ted vet inget.
Ja, nej, vi ville fråga om du vill komma tillbaka innan vi kollar med Ted.
Okej, tyvärr, grabbar.
Det är ingen bra idé för mig att återvända till Richmond, så... Tack ändå.
- Okej. - Cool.
Kan jag få 75 kebaber att ta med?
Ja. Ja. Självklart. Kyckling, fläsk eller lamm?
Eller 25 av varje?
Nate den store.
- Mums. - Okej.
- Sjyst. - Du.
Tack!
KOMMER BLI SEN
NÅT DÖK UPP.
Rätt tomt.
Vad är det för galna symboler på ditt ugnsvred?
Jo, den med linjen under kärnkraftssymbolen,
den är för kakor och kyckling.
De tre snirkliga linjerna bränner en frusen pizza.
Och nyckelsymbolen får hela grejen att pipa
tills Beard kommer och löser det åt mig.
- Är allt okej, mamma? - Visst. Jag ser mig bara omkring.
Nej, nej. Jag menar din närvaro i London. Är allt som det ska?
Ja. Allt är bra.
Jag har alltid velat se England,
så jag bokade mig den här resan som en mors dag-present.
Okej. Jag menar, hur länge har du varit här?
- Bara en vecka. - En vecka? Var sjutton bor du?
På ett underbart litet vandrarhem.
- Mamma... - Jag har träffat så många australier.
De luffar genom Europa.
Så mycket sex.
- Mamma. - Nej, inte jag.
- Australierna. - Nej, nej, jag fattar. Okej.
Vad sägs om att du bor här resten av din resa?
Bara om jag inte stör.
Du stör inte, mamma, okej. Snälla bo här.
- Okej. - Okej, bra. Då så.
- Nu måste jag till jobbet. - Okej. Ha så kul.
Vill du hänga på?
- Jag vill inte vara i vägen. - Mamma, jag vill ha dig i vägen.
Jag vill ha dig i vägen för mina vänner och medarbetare.
Snälla. Följ med nu.
- Okej, tack. Gärna. - Då så, bra.
Du behöver inte ta med resväskorna.
- Okej. Jag ska bara ta min jacka... - Ja.
...min handväska, lämna alla bekymmer på tröskeln.
Ja, styr bara fötterna ditåt, mamma. Okej.
Sam, Richmond har vunnit 15 matcher i rad.
Med två matcher kvar är ni fyra poäng efter
Manchester City i kampen om Premier League-titeln.
- Har du en fråga? - Ja. Drömmer jag?
Tja, om du gör det, vakna inte.
Och om det här är Matrix, dra inte ut kontakten.
Ja, bättre Trent.
Marcus Adebayo, The Independent.
Jamie, så här precis efter din debut i engelska landslaget,
hur känns det att bli månadens Premier League-spelare?
Ja. Ja. Det känns bra, antar jag.
Men det är laget som får mig att se bra ut.
Jag borde göra ett bättre jobb för att få dem att se bra ut.
Så, ja. Det får mig att känna mig skyldig.
Jamie hade även flest assist i ligan den här månaden,
så han har gjort mycket för att höja upp sina lagkamrater.
- Ja, men de var de som sköt skotten. - Och han gjorde även mål.
Det var menat som en passning. Det borde inte räknas.
Målet är en lögn. Det borde raderas från resultatlistan.
Jag ber om ursäkt till alla, framförallt barnen.
Okej, vi avslutar där, allihop. Toppen. Tack så mycket.
- Hej, chefen. - Hej, Ted.
Så denna morgon, har jag inte bara med mig skorpor.
Jag har även med mig en överraskningsgäst.
Vad spännande. Vem har jag äran att träffa?
Jag är coach Lassos nya livvakt. Håll händerna där jag ser dem.
Jag skojar bara.
Du kan placera dina välmanikyrerade tassar var helst du vill.
Herregud. Du är Teds mor.
Vinnare, vinnare, guldet glimmade.
Mamma, detta är min chef, Rebecca Welton. Rebecca, det här är Dottie Lasso.
Raring, här kramas.
Tänk att jag äntligen får träffa kvinnan som skapade
en av de trevligaste människor jag träffat.
Åh, nej, titta inte på mig.
Han ploppade ut och frågade genast om läkaren behövde nåt.
Det är helt ologiskt.
Bebisar kan varken prata eller förstå empati. Och du vet...
- Dottie... Förlåt. Får jag kalla dig Dottie? - Ja, om du vill att jag ska svara.
Okej. Om du vill, visar jag dig gärna runt.
Jag har hört bra saker om Sherlock Holmes Museum.
Jag menade runt anläggningen.
Ännu bättre. Jag ser fram emot att träffa Dani Rojas.
Han gör ingen besviken.
- Ska vi? - Visst.
- Varifrån kommer du, raring? - Surrey.
Varifrån kommer du?
- Surrey. - Jag trodde inte du hörde för surret.
Så jag sa:
"Konstapeln, ni måste ha tagit fel.
Ni kan inte ha arresterad min son. Min son sover i sin egen säng."
Säkert att du inte vill ha en kebab, mamma Lasso?
Nej tack, Dani. Du är så artig.
Ha tålamod med mig.
Det måste vara underbart att ha din mor på besök, Ted.
Åh, ja. Det är toppen.
- Oklahoma. - Åh, nej. Det är skumt.
Sa inte ens att hon skulle komma. Bara dök upp ur tomma intet, som de där
skumma ögonbrynshåren jag började få dagen efter jag fyllde 40.
Det är sånt mammor gör, Ted.
Det visade sig att min 12-årige son inte sov i sin egen säng.
Han hade tagit en tur med vår bil.
Han greps för att ha kört på fel sida av vägen,
så jag antar att det var hans öde att bo i England.
Jag var inte 12. Jag var 15. Och skälet till att vi stoppades
var för att Ronnie Fowch gjorde gängtecken mot en polisbil.
Ibland kan sanningen förstöra en bra historia.
Du borde arbeta för Daily Mail.
Ted, om du kan ge din mamma en underbar stund,
ett minne att bära med sig hem, då har du vunnit.
Ja, okej. Tack, chefen.
Visst. Jag måste gå och träffa en man om en häst.
Jag visste inte att tjejer säger så när de ska kissa.
Nej, Ted, jag ska köpa en häst.
Har Teddy nånsin berättat om när han åt en chokladbit gjord av bajs?
Okej, okej! Då så.
Nu räcker det med historier från mamma Lasso, okej, grabbar?
Träningen börjar om tjugo minuter. Upp med er.
- Trevligt att träffas, mamma Lasso. - Detsamma.
Du, mamma. Jag kommer snart.
Jag ska byta om, sen tar jag med dig ut på planen.
Okej, gubben. Jag väntar här.
Mrs Lasso, jag vill bara presentera mig. Jag heter Trent Crimm.
- Hej, Trent. - Hej.
Jag undrar om jag får prata lite med dig om...
Trent, ditt hår är makalöst.
- Det är det verkligen. Så snyggt. - Tack. Tack.
Van Damme. Måste du fortfarande ha mask?
Ja, det måste jag. Annars dör jag.
I valet mellan att bära mask eller dö, skulle jag välja döden.
- Du ser väldigt dum ut. - Jaså. Tack, Jan Maas.
Vill du göra ett försök, Jamie?
Säkerhet är viktigare än att se cool ut.
Du! Tartt.
Skorummet. Nu!
Nån ligger illa till.
Nej. Roy visar kärlek genom att skrika.
Okej. Lyssna.
Den här veckan passar det inte med ditt jävla ödmjuka, bra lagmedlem-skitsnack.
Vi möter City på lördag, och du måste vara den jävligaste jävel
du nånsin varit i ditt jävla liv.
Fattar du? Jag vill inte se dig...
Vad är det för fel?
Jag vet inte. Jag vet inte. Jag vet inte. Jag vet inte.
Är du döende eller nåt sånt?
Nej. Nej. Jag är... Nej. Jag är bara trött.
Men jag kan inte sova, och jag kan inte äta.
Och när jag tvättar håret använder jag inte balsam längre
för jag... Vad är det för jävla mening?
Jag känner mig som snubben i Red Bull-reklamen
som puttar den stora stenen uppför kullen, men som har förlorat sina vingar.
Roy, det känns som om... som om jag tappat mina vingar, Roy.
Var fan är mina vingar, Roy?
Helvete.
- Will? - Ja?
Du missade en bra en.
Jösses.
...som man nånsin sett. Ni vet, jag till och med...
Herregud, Coach. Vår nya anfallare liknar din mamma.
Det är min mamma.
Jag vet, Ted. Det var ett skämt.
- Du, Ted. Har du tid? - Vad är tid, Higgspartikeln? Vad händer?
Imorse hälsade några av mina små fåglar på Nathan på hans nya jobb,
som servitör i Tooting.
- Tooting? - Tooting.
- Sa han "Tooting"? - Tooting.
- Har ni en stad som heter "Tooting"? - Tooting, ja.
Det här stället är väl toppen?
Ja. Förlåt, vad var det du sa om Nate?
De små fåglarna tror att han kommer tillbaka om han tillfrågas.
- Okej. Vad tycker du? - Jag tror på andra chanser, Ted.
Och därför är jag fortfarande gift, och alla mina söner lever.
Roy. Skulle det störa dig om vi tog tillbaka Nate?
Nej. Jag skiter i vilket.
Han är bra på skiten jag suger på. Jag har nåt jag måste göra.
Okej. Är allt okej?
Ja. Jag har bara fått en släng av "det är fan inget som angår dig".
Visst, visst. Okej. Du då, Coach?
- Är du okej med att Nate... - Om Judas kommer tillbaka,
bränner jag ner det här jävla stället.
Ted?
Stämmer det att du dansat på scenen med Bruce Springsteen?
Nej, det var Courteney Cox.
Jag sjöng "Glory Days" med ett Bruce Springsteen-coverband
på min vän Scott Cinnamons bar mitzva.
Det var bar mitzvan. Det stämmer. Bar mitzvan.
- Är det din mamma? - Ja.
Det är så trevligt att träffa dig.
Vänner skakar inte hand. Vänner kramas.
- Blåsta Bearden! - Lodi Dodi!
Kom igen, kom hit. Så där ja.
Trent, kom igen.
Vissa av oss har ett lag att träna!
Hej. Är du här angående rören?
Nej. Vad är det med rören?
Inget.
Därför verkade det så skumt att du var här för rörens skull.
Roy, vad gör du här?
Jag måste prata.
Roy...
Åh, nej. Inte om oss. Jag bara...
Jag behöver din hjälp med Jamie.
Han är helt väck i skallen. Jag har försökt sköta det själv,
men det är sån där emotionell skit du är bra på.
Och... vad fin du är.
- Vill du ha min hjälp med Jamie? - Ja, och du är fin.
Det är ni båda.
Tack.
Den här kostade typ två pund på en billoppis, så...
Okej.
...du vet, tack.
Det här stället är väldigt charmigt.
Påminner om den irländska baren jag gick till i Topeka.
Det borde du nog inte berätta för mig.
- Den irländska delen eller Topekadelen? - Båda egentligen.
Nej! Nej!
Min tur. Ursäkta mig.
Försöker följa Yellow Brick Road, där samhällets hundar ylar fritt.
Hur går det för honom?
Jag leder, men han är närmare multibollen.
Nej, dumsnut. Hur mår han?
Tja, han är Ted.
Springer runt i cirklar
för att se till att alla mår bra utan att acceptera hjälp för egen del.
- Ungefär så. Hur mår du, Dottie? - Oroa dig inte för mig.
Ni har tillräckligt att göra utan att lägga till mina bekymmer.
- Varsågod. - Tack, Mae.
Tack, Mae.
Mae, din pub är underbar.
Inte alls som det där irländska stället i Topeka.
Jag tar dig på orden.
Dejtar du nån?
Jag fick hjärtat utslitet ur bröstet, sönderstampat
och utfläkt på stadens torg så alla kunde begapa det.
Raring. Det gör inget, du kommer träffa nån.
Nej, jag är förälskad.
- Vill du se en bild? - Visst.
- Din mamma är en pärla. - Åh, ja. Jag... Tack.
Här, jag byter med dig. Varsågod.
Vet du, Ted, flipperspel är roligare med en riktig kula.
Ja. Tja, du vet... Jag tänkte låta mamma och Coach prata lite.
Det är allt.
"De förstör en, ens mamma och pappa.
Det är inte deras avsikt, men det gör de."
"De fyller en med felen de hade och lägger till några extra åt en."
"Med de förstördes i sin tur
av dårar i gammaldags hattar och rockar,
som hälften av tiden var blödigt stränga och hälften av tiden grälade högt.
Människan ärver misären av människan.
Den djupnar som havets botten.
Man ska göra sig fri så fort det går och hoppas att man inga barn får."
Du, Ted. Din mamma är bäst.
Vi blev just vänner på Facebook.
Tänk att du nästan blev trummis i Coldplay.
Ja. Det stämmer. Det stämmer.
Det är fantastiskt. Otroligt!
Du skojar.
Jag kan inte ta din säng, Teddy.
Mamma, det är okej. Jag kan sova på soffan.
- Nej, jag sover på soffan. - Tja, då sover jag
på golvet bredvid soffan så sover ingen av oss sängen.
Snälla.
- Tack. - Okej.
- Inte på sängen. - Okej. Okej, okej.
Jag tog med nåt till dig.
Vadå? I hopp om att vi skulle springa på varandra?
Nej, det är tidningsurklipp hemifrån.
LASSO FÅR ÅNGESTATTACK VID SIDAN AV PLANEN
Jag trodde du skulle vilja ha dem.
Det uppskattar jag.
Vad har du för planer imorgon? Vill du följa med oss till Manchester?
Jag vet inte.
Att åka hela vägen till England utan att se en fotbollsmatch
är som att åka till Rom och varken gå i kyrkan eller bli rånad.
Tack ändå, men jag tror att jag stannar här.
Jag sov inte så mycket förra veckan, med allt det högljudda sexet från...
- inte från mig... australierna. - Australierna.
- Ja, nej, jag minns. - Ja. Precis.
Och du vet hur nervös jag blir när jag ser dina matcher.
Så jag stannar kvar här och låter dig spöa de där manchesterianerna.
Mancunianerna.
Så ser jag till att ha mat väntande när du kommer hem.
Det var länge sen.
Ja. Nej, det blir trevligt. Okej.
Då ses vi imorgon.
Du...
Får du fortfarande såna där episoder?
- Du vet. - Ångestattacker.
Ja.
Nej, nej. Inte på länge.
Vet du, jag har faktiskt talat med en terapeut.
Låt mig gissa. Allt är mitt fel.
Nej, mamma. Nej, självklart inte. Nej, men...
- Tja, det jag menar är att det har hjälpt. - Bra, bra.
Ja. Har du nånsin funderat över att prata med nån?
Åh, nej. Det är inte min grej. Och du vet att jag älskar min grej.
Godnatt, mamma.
Godnatt, gubben. Och tack för sängen.
Det var så lite.
Tjena, mittbena. Hänger ni på idag?
- Ja, vi sitter i samma båt, Ted. - Ja.
Jag fick även ett väldigt uttryckligt sms från Nora
- om att jag skulle sluta ta jetplanet. - Varför?
- Miljön. - Visst, ja.
- Satans jävla miljön. - Ja.
Japp.
Okej.
Hej.
- Hej. - Hur mår han?
- För helvete. - Jag pratar med honom.
Då så.
Mitt herrskap. Låt vår resa begynna.
Kolla på Ken. Han kan när han vill, visst?
- Du skulle se honom i drag. - Jaså?
Varsågod. Det är ingen brådska.
Ät gärna lite nötter medan ni väntar. Jag kommer strax med era drinkar.
- Allt bra? - Tack.
Vänta, vänta. Hörni, hörni. Vet ni vem det här är?
Din son?
- Vad? Nej. - Vår servitör?
För helvete, vad roliga ni var. Nej, jag undrar om ni vet vem han var?
Jag vet inte.
West Ham Uniteds manager.
- Visst, ja. Du är Fenomenbarnet. - Ja, det stämmer. Men jag sa underbarn.
Mannen här gick från utrustningsansvarig till assisterande coach,
till manager, till toppen av ligan, och nu är han min servitör.
Jag beklagar
Hur som, kul att prata med er.
Prova gärna fisken. Vi har ett ton där bak.
- Okej. Fisk, fisk, fisk, fisk. - Japp, japp.
Var det droger? Jag har drogat. Jag fattar.
Nej, nej. Nej, jag bara... Jag gillar att arbeta här.
Och det där är min flickvän.
Hur som, njut av nötterna. Jag ska gå och hämta era drinkar, okej?
- Definitivt droger. - Ja. Definitivt.
Men vilka?
Hej.
Får jag komma in?
Ja, ja. Visst.
Kom in. Ja, ja. Ja, vad händer?
Jag ville bara komma och höra hur du mår.
Roy har berättat.
Han är orolig för dig. Är det okej?
Ja. Ja, det är lugnt.
Jag är okej. Jag mår bra. Jag mår toppen.
Faktum är, att jag har nog aldrig mått bättre.
Du vet?
Det är nåt så sorgligt med resväskor. Vet du vad jag menar? Det är som...
Som en låda utan ett hem.
Du, Jamie. Se på mig.
- Du har mycket på gång just nu. - Det är mycket nu, ja.
Det är första gången du spelat hemma sedan du slutade.
Så publiken kommer hata dig.
Och den som kommer bua allra högst kommer vara din pappa.
Det har jag inte tänkt på. Ja.
Och jag vet att många snackar skit om ditt hår på nätet.
- Vad gör de? - Nej! Tänk på saken.
Om ni vinner imorgon, kommer du vara nära att åstadkomma allt
du nånsin drömt om.
- Herregud. - Fan!
Förlåt, Jamie.
- Här. - Tack.
Hur gick det med Jamie?
- Jag dabbade mig. Jag gjorde det värre. - Fan också.
Hej, Roy och Keeley. Kul att se er båda bredvid varandra som förr.
Nej. Vi sitter bara tillsammans som vänner.
Ja, och hon råkar bara vara jättefin.
Nora Ephron.
- Jag ber om ursäkt. - Vem?
Carl Bernsteins ex.
Gråt inte, Shop Girl.
Jag ville att det skulle vara du.
Jag ville det så innerligt.
Jag menar, Sömnlös i Seattle är överlägset bättre.
- Inte nu. - Jag säger bara det.
SLUT
Okej. Hör upp, era mjukisar.
Kl 22:00, släck lamporna. Sen tar ni er lite skönhetssömn
inför morgondagens möte med Man City, är det uppfattat?
Okej, Ephron på tre. Ett, två, tre!
- Ephron! - Så där ja.
- Det var Dave Chapelle. - Ja.
Inte illa, va? Hade ni sett den förr?
- Första gången? - Första gången.
Det var en goding.
Fast ni måste se Sömnlös i Seattle. Det är skälet...
- Var fan är han? - Jag vet inte. Du tappade bort honom.
- Du sa att han gick ner här. - Inte alls. Du sa det.
Jag sa att han var i en tunnel,
- inte i just den här tunneln. - Det finns väl ingen annan tunnel?
Helt otroligt. Du har tappat bort Jamie Tartt.
- Man kan inte tappa Jamie Tartt. - Du har gjort det.
- För helvete! - Varför följer ni efter mig?
För att se till att du är okej, ditt as.
Vad är det som händer, Jamie? Köper du droger?
Kom.
INGET BOLLSPEL
- Skämtar du? Hallå! - Hur kunde du missa?
- Är du Jamie Tartt? - Ja.
Snarare Jamie Fjärt.
- Dra åt helvete, kukhuvud! As! - Ja, vem är du?
City kommer knulla er imorgon.
Ja, ditt miffo. Din lilla subba!
- Ja, det är inte din grej, fegis! - Vänta bara!
- Stick. Hejdå! - Hejdå.
Din röv stinker ända hit.
Grabbar.
Jösses!
- Lägg av! - Det där var sjukt!
- Ja, ja! - Ja! Kom igen!
Hej! Jamie!
Hur är det, Simon?
- Det här är Keeley, det där är Roy. - Kom in, kom in.
- Hur är det, kompis? Kul att se dig. - Ja, toppen.
- Hej! - Hej.
Hej.
Georgie, vi har besök.
Vad sa du, raring? Var det nån som kom?
Hej, mamma.
Jamie!
Mamma, låt mig presentera Keeley, och den håriga jäveln är Roy.
- Hej. - Hej på dig.
Hej! Underbart att äntligen träffa er.
Jag skulle ge er en kram, men jag vill inte släppa taget.
Och där var de igång.
Så då, vem vill ha nåt sött?
Ditt vackra ansikte. Jag älskar det.
- Hur har du haft det? Se på dig. - Mamma. Du ser...
Det var pissigt. Det upprörde mig.
En snubbe på Twitter, han envisades med att det var blont,
men jag sa: "Det är dimmig valnöt, kompis."
- Ja, så klart. - Ja.
Han har gjort ett bra jobb. Det ser äkta ut.
- Vad tycker ni? - Det är jättemumsigt.
- Du. - Det är helt jävla delikat.
Det är Paul Hollywoods recept, men jag improviserade lite.
- Okej. - Älskling,
kan du ge Roy och Keeley en rundtur?
- Visa dem runt lite. - Ja! Bra idé. Tack... Hoppsan!
Okej, följ mig. Vi börjar i köket, alias mitt laboratorium.
Jag köpte just en ny bain-marie, kopparpläterad.
Wow. Vad betyder det? Det låter dyrt.
Har du nånsin tänkt på att ha happy hour på Taste of Athens?
Jag har aldrig ens tänkt på jobbet när jag har slutat.
Eller ens när jag jobbar, faktiskt.
Jag tycker inte att du ska jobba kvar där.
Varför? Jag är en bra servitör.
Ja. Det är skumt hur bra du är som servitör.
Men du är coach. De vill ha tillbaka dig till Richmond.
Du borde åka dit.
Grejen är, att jag avslutade inte direkt på god fot där.
Mycket av det var mitt fel. Eller - allt var mitt fel.
Efter den här säsongen ska jag söka nytt tränarjobb,
men bara inte hos Richmond, okej?
Jag ska. Jag lovar. Jag bara... Ja.
Ja? Är du hungrig? Vill du ha mat?
Jag vet inte. Kan jag få lite nötter medan jag tänker efter?
Visst. Var är de?
Vet du vad det geniala med nötterna är?
De gör folk törstiga. Ja?
Jag ger bort nötter för några ören och säljer öl för fem pund.
Det är smart. Visst?
Varför är jag den enda som kommer på sånt?
Mår du bra?
Ja. Ja, allt är bra.
Okej.
Kom igen. Spotta ur dig det.
Har pappa hört av sig?
Nej.
Har inte hört från den mänskliga pungen på länge.
Du?
Inte sen Wembley.
Trodde att jag äntligen var kvitt honom, men...
...jag gjorde det jag gjorde...
...för att han kan dra åt helvete, du vet?
Och nu när jag skiter i honom är det som...
Du vet när vissa killar inte kan få snorren hård?
Menar du impotent?
Ja. Det är som om jag har det, men...
...det är som om jag har det i...
Det är som om jag har det i själen.
Här har vi huvudnumret. Jamies rum.
- För helvete. - Ja.
Många affischer har kommit och gått under årens lopp.
Henry, Gerrard, Ronaldo.
Men Roy Kent hänger kvar.
Köttpajerna är klara. Ursäkta.
För helvete.
Jamie...
...din far är den han är.
Och han kommer aldrig nånsin förändras.
Och oavsett vad du tycker,
har du blivit den du är så du kan visa honom att han hade fel.
Och du är fantastisk.
Det är du.
När du spelade för England...
Jösses, Jamie, jag grät.
Jag grät ögonen ur mig.
Och ja, din pappa kommer stå på läktaren imorgon,
full som en kastrull och hoppas att du förlorar.
Och det kommer kvitta.
Du har inget att bevisa för den där idioten.
Du är inte vilse, min sexiga lilla bebis.
Du är bara inte säker på åt vilket håll du ska...än.
Det här är jävligt skumt.
Här finns mycket skumt att välja mellan. Kan du vara mer specifik?
Du och jag...
...sitter på Jamie Tartts barndomssäng...
...och är jävligt oroliga för honom och skit.
Ja. Kul för oss, Roy-o.
Tack, kompis.
Varsågod, polaren.
Jag vill inte vara vänner.
Vill du inte?
Jag vill inte bara vara vänner.
Roy...
Hörni, vi borde antagligen...
- Är ni redo att gå? - Ja.
Ja.
Då så.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
- Kul att se dig. - Detsamma.
Då så. Lyssna på mig.
Jag struntar i om ni förlorar med tio mål imorgon.
Jag vill bara att du ska vara lycklig. Okej, min son?
- Okej. Älskar dig, mamma. - Jag älskar dig.
- Vi ses snart. - Vi ses snart. Okej, det räcker.
- Iväg med dig. Gå hem. - Okej. Hejdå.
- Det var underbart att träffas. - Hejdå.
- En färdknäpp. - Hitåt, gubben.
Vi ses. Älskar... Älskar dig.
Vi borde ta några drinkar.
...det senaste i workout-teknologi som yogamattor!
Manchester har mycket att erbjuda,
inklusive Manchester polismuseum!
MAMMA - VAD ÄR LÖSENORDET TILL WIFI?
Den regniga staden är även känd för vetenskap och teknologi,
för det var här, år 1917...
ALLT BRA?
...som Ernest Rutherford först klöv atomen.
BARA BRA. OROA DIG INTE FÖR MIG!
Och ni lär skratta hysteriskt...
JAG ÖNSKAR JAG HADE FÖLJT MED.
...på Manchesters många komediklubbar
och improviserade mordtema-middagar. Och givetvis...
...skulle ert besök vara inkomplett utan att åka till Etihad Stadium,
hem till Manchester...
Richmond borde ha en klassisk sång för fansen att sjunga.
Det hade vi. När Freddie Mercury ägde laget 1980,
försökte han göra "Fat Bottomed Girls" till lagets hymn.
- Det gick inte. - Var det många som blev kränkta?
Bara tjejerna med platta rumpor.
Ja.
Min far pluggade konst med Freddie Mercury.
Vad?
Alla pratar alltid om hans fantastiska röstomfång på fyra oktaver.
Men min far hävdade alltid
att om man frågade Freddie vad hans största talang var,
skulle han ha sagt: "Att omvända straighta."
- Kom igen, Richmond! - Ni har fortfarande chansen!
Hej! Hej!
Tack för att du höll en plats. Hur länge har du väntat?
Mae lät mig sova här igår.
- Hur många öl vill ni ha? - Tre, Mae.
Hur många öl vill ni ha om ni inte kan beställa fler förrän i halvtid?
Tolv.
Välkomna, allihop. Idag välkomnar Manchester AFC Richmond.
En första vinst på Etihad Stadium för Greyhounds, hur osannolikt det än är,
skulle ge Ted Lassos män chansen nästa vecka
att fullfölja den Askungesaga deras fans har drömt om.
Där är han. Se på honom.
Citys trogna låter Jamie Tartt veta
vad de tycker om sin före detta spelare som slutade för realitytv.
Välkommen hem, kukhuvud!
Kanske inte den hemkomst han drömt om.
Jösses.
Kom igen, min son. Så ja, så ja. Jävla skitstövlar.
City kan ta titeln genom en vinst idag.
En förlust gör nästa vecka väldigt intressant.
Svaret får vi efter de 90 minuter som börjar nu.
Utbuad!
Tartt kan förvänta sig mycket sånt idag
Varsågoda, lite nötter. Jag kommer strax och tar drinkbeställningar. Okej?
Fysiskt spel från City när Tartt pressar Richmond framåt.
- Tartt har valmöjligheter. - Colin är fri.
Smart drag från Bumbercatch. Schweizaren gör en krossboll mot stolpen.
Hughes!
- Matchen har knappt börjat... - Ja.
...och walesaren skjuter Greyhounds till ledning med en imponerande nick.
Så där ja.
Det där målet var tack vare Tartt. Han ligger tre passningar före.
Verkligen bra spelat av osänkbara Jamie Tartt.
Colin Hughes med utropstecknet, och Richmond leder med 1-0.
Ja!
Leslie, vad gör du?
Jag firar när sista matchvisslan blåsts. Jag vill inte röra mig och jinxa nåt.
Okej.
Med den store Pep Guardiola bakom ratten,
kan man vara säker på att City inte darrar av skräck.
Vad har den där välklädde skojaren på gång nu?
Kör.
Pep kommer göra rätt justeringar. Det gör han alltid.
Håll i er.
Okej! Då kör vi!
Halvtid närmar sig, och än är kampen om Premier League-titeln inte över.
Fansen från Jamie Tartts hemstad är fortfarande på honom.
City fortsätter att markera Richmonds nummer nio.
Som ni ser, då Tartt tacklas bort från bollen.
Och här kommer City.
De Villardi skjuter! Van Damme gör en fantastisk räddning.
City tvingar Tartt att kämpa för varje centimeter där ute.
Dra tillbaka söderut, din fjolla!
Svår publik, Jamie Tartt. Svår publik.
Vi är i den 65:e minuten.
Och sedan Richmonds tidiga mål har trafiken varit enkelriktad.
City ställer en massa frågor, men hittills vägrar Richmond att lyssna.
En liten öppning för De Villardi.
Är det här kvitteringen?
Nej! En äventyrlig räddning från den maskerade kanadensaren.
Van Damme är bra idag!
Kom igen!
Ja!
Vi närmar oss 80 minuter, och Richmond försvarar sin ledning.
Ndour tar hörnan.
Van Damme rusar fram för att slå bort den, men den når Elokobi.
De Villardi har öppet mål.
- Jamie Tartt sopar undan faran! - Ja, Jamie!
Ja, Jamie.
Åh, nej. Det ser ut som om Tart har rejält ont.
Det är vristen, Arlo.
- Han landade illa. - Upp med dig, din jävla mes!
Kom igen.
Är han okej?
Kom igen.
Roberts! Värm upp.
- Jag är okej. Kör, bror. - Är du okej?
Vänta lite. Han står, han står. Okej.
Han ser ut att göra ett försök.
Bra nyheter för Richmond, som inte har råd att vara utan sin stjärna.
Inte med så här mycket på spel.
Vi kanske förhastade oss.
Tartt försökte kämpa vidare, men nu tycks han ha ont och behöva hjälp.
Herregud.
Upp med dig.
Vi går av.
Järnspikar.
- Det är kört för oss. - Kom igen.
- Det är kört. - Kom igen, James.
Roberts! Du ska in.
Vänta, vänta, vänta. Hallå, hoppa inte ut riktigt än. Okej?
- Coach, vi är en man kort. - Jag vet. En sekund.
Jamie, är du säker på att du inte kan gå ut igen?
- Ja. - Ja?
Nej.
- Du, Coach! - Ja.
Vill du spela med tio man?
Ja, för fasiken! Visst?
Vi ska avvakta och se, okej?
Vi kommer kolla med dig, okej?
Ni två, gör mig en tjänst. Hela honom. Använd alla era trick.
Okej. ja. Vi ska ge honom ett par minuter.
- Han klarar sig. Då kör vi. Kom igen! - Ted Lasso avvaktar,
och låter tio Greyhounds kämpa mot Citys mäktiga 11.
City försöker utjämna.
Och Orellano skjuter. Van Damme är där! Och där igen!
Och igen!
Det går inte att penetrera Van Dammes mask!
Samtidigt som hans lag möter outtröttlig press,
spelar Ted Lasso högt med varje...
- ...sekunds spel med en man kort. - Vi måste prata, Nate.
- Mitt kontor, okej? - Ja.
Jag älskar att spela. Får mig att känna mig levande.
Du borde nog söka hjälp för det, Chris.
Hej, kompis. Kom in. Slå dig ner.
Då så.
- Ska jag bli befordrad? - Nate, jag måste släppa dig.
- För att jag tittade på tv? - Nej.
- Säljer jag för få desserter? - Nej, nej, nej. Det är inget du har gjort.
Du är min bästa arbetare. Du kommer i tid, du stjäl inte, du är nykter.
Du är min lilla enhörning. Förstår du?
Det krossar mitt hjärta att säga det, men Jade sa att om jag inte avskedar dig,
kommer hon anmäla mig till...
Jag kan inte säga vem, då vet du vad jag gjort.
Men jag har inget val. Du måste bort.
Ja.
Ja!
Chris, Richmond har ingen målvakt.
De har en tegelvägg framför målet.
Nej, Arlo, det är en människa. Jag ser hans armar och ben.
Och hans hemska mask.
Det verkar bara vara en tidsfråga innan City kvitterar.
Det är allt de behöver för att knipa ligatiteln idag.
Coach, jag vill inte att Jamie ska spela skadad.
Men vi måste fatta ett beslut.
Jag kan låta honom spela skadad. Jag spelade skadad jämt.
- Du kan inte gå uppför trappor. - Okej. Jag går och kollar, okej?
Tack, ska ni ha. Tack.
Vad tittar du efter där uppe, Jamie?
Min pappa. Jag ser honom inte. Det gör mig orolig som fan.
Ja, det förstår jag.
Det är som att inte veta var Freddy Krueger är.
För man vet att det är då han dyker upp
- och sticker sin knivhand i ens ansikte. - Ja, Freddy Krueger är fan skrämmande.
Ja, men han hade en svår barndom. Och skadade personer skadar andra.
Ibland gör de det med sina knivhänder.
När träffade du din pappa senast?
- Wembley. - Har ni pratat sen dess?
Nix.
Om du pratade med honom, vad skulle du säga?
"Dra åt helvete."
Ja. Förståeligt.
- Nåt mer? - Ja.
Ja, jag skulle säga: "Tack."
Jamie, om ditt hat för din pappa inte motiverar dig längre,
kanske det är dags att prova nåt annat.
Bara förlåt honom.
- Fan heller. Det nöjet ska han inte få. - Nej. Du ger honom inget.
När du väljer att göra det, gör du det för dig själv.
- Kom. - Okej.
Hur känns det?
- Ja. Jag mår bra, Coach. Ja. - Ja. Vårt snack hjälpte, va?
Det var snarare de smärtstillande och adrenalinet. Men...
Men ja, snacket hjälpte.
Bra. Ut med dig nu. Kom igen.
Okej, okej.
Kom igen.
Fan, nu kör vi. Kom igen, Jamie!
Jamie Tartt med en dramatisk återkomst till matchen.
Och han ser till att Cityfansen inte missar det.
Så ja, gubben! Visa de jävlarna!
Hörni, kom igen, kom igen.
Richmond har ryggen mot väggen. De Villardi igen.
Men Van Damme tar den lätt.
Kanadensaren slösar ingen tid, hittar McAdoo. Och Richmond anfaller!
Enastående bollkontroll från Tartt!
Vad händer? Tack.
Tartt går innanför.
Och igen.
Han är onåbar!
- Heja, Jamie! - Ja! Ja!
Och Jamie Tartt så gott som kniper vinsten för Richmond
- med ett spektakulärt solomål! - Kära nån! Såg du det där?
Ja, Jamie!
Ett högklassigt drag från Manchesters hemmason,
utan att fira mot hans förra klubb.
Richmond gör ett sent byte.
Duktig pojke, Jamie!
Bra jobbat.
Jamie Tartt, din jävla kung!
Tartt lämnar över.
Lyssna på responsen från City-fansen,
en hyllning till en besökande spelare som var en av deras egna.
- Det hör man inte varje dag. - Kom igen.
Tänk dig vad det betyder för Tartt att höra det.
- Och vad det betyder för hans familj. - Ja. Herregud.
Herregud.
- Jävligt vackert. - Det var fantastiskt.
Jamie.
- Han är en tuff grabb. - Hans pappa skulle vara stolt.
Ära den som äras bör.
Lasso spelade på Tartts form och lagets talisman levererade.
Nu i slutminuterna försöker City ta sig in i målområdet.
Men återigen är Van Damme där.
Och efter den briljanta uppvisningen från Richmond,
kommer kampen om Premier League-titeln avgöras under säsongens sista vecka.
Chris, de kan vinna hela jävla grejen!
Ursäkta det nästan brutala språket.
Då var det dags. Jäklar.
- Bra match. Grattis. - Tack, Coach. Det uppskattas.
Jag ska vara ärlig. Du är en svår man att slå.
Jag struntar i vem som vinner eller förlorar.
Jag hjälper grabbarna att vara sina bästa jag på och av planen.
Det är - trots allt - det viktigaste.
Jag håller med, Coach. Okej, då. Sköt om dig.
Herregud. Herregud. Herregud. Herregud. Herregud. Herregud.
- Chefen. Kul att se dig. - Kul att se dig med.
- Okej, grabbar. Hör upp. - Okej. Vad händer?
Vi har en match kvar, vilket innebär
vartannat glas vatten vartannat alkohol ikväll, okej?
- Ska vi dra? - Nej, jag måste fixa det här.
Men ha kul med ditt vatten, okej?
- Kompis. Ska göra dig stolt. - Sjyst.
- Ja, säkert, bror. Okej. - Ta hand om dig, bror.
- Kärlek. - Det gillar jag.
- Sköt dig. - Vila upp dig.
Mannen, jag är stolt över dig.
- Du spelade så bra idag. - Tack, mannen.
- Du gjorde mål. Kom. - Tack, Jamie.
Bra jobbat ikväll.
Tack, mannen. Kärlek, amigo.
Okej, kompis.
Vi ses på karaoken.
Och jag ska anmäla oss till "Islands in the Stream".
- Men tjing för att vara Dolly. - Kan inte, Coach.
Mamma lagar middag ikväll. Sista kvällen här.
Okej. Hälsa Dottie från mig.
Det ska jag. Vänta lite, Coach. Kom hit. Kolla in det här.
Nej. Jag vet att du redan har sett det.
Jag vet bara inte om du har sett hela. Titta. Titta.
Okej.
Titta där. Efter att vi kom in,
gömde sig Nate under mitt skrivbord i typ tre hela timmar
medan vi tjoade och tjimmade och firade omkring honom.
Sen, när vi hade dragit, trodde han att kusten var klar.
Pang! Då dök städarna upp.
Mannen. Ytterligare två timmar under det där skrivbordet. Japp.
Sen när de har gått, så kravlar han ut.
Hans ben är som gelé. Han kan knappt stå upp.
Kolla in det här. Han kollar dörrarna, men alla dörrar är låsta!
Den där skojaren fick klättra ut genom fönstret för att lämna byggnaden.
Jag vet inte vad du tycker, Coach,
men jag hoppas att antingen alla eller ingen av oss ska dömas
efter våra handlingar i våra svagaste ögonblick,
utan snarare utefter styrkan vi uppvisar
när och om vi nånsin får en andra chans.
Okej, ha så kul ikväll, Coach.
Helvete.
TILL: PAPPA
HEJ. DET VAR LÄNGE SEN. JAG HOPPAS DU MÅR BRA.
- Hej. - Hej. Vad gör ni?
Vi tänkte att vi skulle hålla dig sällskap.
- Och fira för helvete! - Ja.
Det var helt jävla fantastiskt, Jamie.
Ja, det var jag fan. Du har rätt.
Ja.
- Du får börja. - Så gärna.
Okej. Vad fan hände, mannen?
Såg jag sexig ut?
Synd att du inte skadade huvudet.
Jag är tillbaka.
- Hej, älskling. Allt bra? - Nån kom inte och hämtade sin beställning.
Tack. Toppen.
Jag vet inte om du har hört det, men Derek sparkade mig idag.
Den jäveln!
Ja. Jag blev förkrossad.
Men det fick mig att inse att även om det bara är en match kvar,
så måste jag tillbaka till Richmond. För att rätta till allt.
Jag skriver en ursäkt till Ted.
Den är 60 sidor lång, så jag ska korta ner den lite...
Två sekunder.
Sextio sidor.
Herregud.
Är du här för att döda mig?
Ted och jag träffades när vi gick på college.
Han var reservpunter. Jag var reservkicker.
Vi fick aldrig spela,
men vi tillbringade mycket tid ihop, när vi joggade och gjorde lådhopp.
Efter skolan skildes vi åt. Han dejtade Michelle och började coacha.
Jag hamnade i fängelse.
När jag fick villkorligt...
hade jag inga pengar, familjen ville inte ha mig. Jag hade ingenstans att ta vägen.
Så jag sökte upp Ted.
Han tog in mig, gav mig mat.
Lät mig slagga på hans soffa.
Som tack, stal jag hans bil.
Jag kom inte så långt.
Och jag hade hamnat i fängelse igen om inte Ted hade kommit dit
och övertygat poliserna om att han hade gett mig bilen.
Precis som i Les Mis.
Ja, vår historia har många likheter med Les Mis.
- Har du suttit inne? - Ja.
För att ha stulit metadon.
Och sen stal jag från min vän.
Som förlät mig.
Och gav mig ett jobb. Och ett liv.
För att hedra det, förlåter jag dig.
Jag erbjuder dig ett jobb. Livet får du sköta själv.
Tack.
Säkert att du inte vill skalla mig? Det skulle kanske få oss att må bättre.
Måndag, kl 10:00.
- Hallå? - Välkommen hem, gubben.
- Kom och sätt dig, du måste vara hungrig. - Ja, okej.
Grattis till din stora seger.
Jag visste inte om du ville ha köttfärs- limpa eller lasagne, så jag gjorde båda.
- Mamma, vad är det? Varför är du här? - Vad menar du?
Om det är nåt som du behöver berätta för mig,
skulle jag uppskatta om du bara sa det.
Sluta. Jag vill bara tillbringa min sista kväll i London med min son
och se till att allt är som det ska.
Ja, okej.
Tack för att du lagade middag. Båda middagarna.
Det var så lite.
- Fan ta dig för att du inte vill prata. - Ursäkta?
Tack för att du flyger hit för att träffa mig,
och fan ta dig för att du inte så nåt.
Tack för alla små, fåniga saker du gjorde för mig när jag var barn.
Som att gömma lappar i min lunchlåda,
eller sätta ögon på frukten i mataffären för att få mig att skratta.
Och fan ta dig för att du inte jobbat på dig själv
eller sökt hjälp efter att vi förlorade pappa.
Och för att du inte pratade om det med mig.
Du bara slätade över allt och låtsades som om allt var okej.
Förlåt mig.
Jag visste inte bättre, Ted.
Så jag låtsades att jag var okej.
Okej. Tack för ursäkten.
Och fan ta dig för att jag trodde att jag behövde låtsas.
Okej. Jag uppskattar att du delade allt det här med mig.
Jag önskar att du inte hade burit på det så länge.
Ja, okej.
Och du har rätt, Ted. Jag har nåt att säga dig.
Din son saknar dig.
Ja, jag vet.
Jag saknar honom också.
Det är som om jag...
Det är som om jag är rädd ibland...
...för att fästa mig vid den lilla grabben.
Åh, gubben, varför?
För jag vet att han kommer lämna mig.
Nåja...
Gud. Nej, nej, nej. Du vet...
Okej. Det är själva grejen med att vara förälder.
Ibland förlorar man
och ibland vinner man, men oftast blir det bara oavgjort.
Allt vi kan göra är att fortsätta spela.
Visst.
Tack.
Fan ta dig?
Åh, kära nån.
Jag ber om ursäkt för det. Jag...
Vet du vad? Låt mig gottgöra dig, okej?
Du kan väl sätta dig? Så serverar jag dig för en gångs skull.
- Vad? Okej. - Kom igen, sitt.
Ja, ja.
Du. Den här terapeuten måste verkligen vara bra för dig.
Jösses.
Blanda inte in henne i det här.
Vänta tills hon får höra det här. Vet du vad? Vi börjar med vinet.
Ja, gärna.
- Bex. - Hej.
Förlåt att jag bara dyker upp. Jag behöver lite råd.
- Okej. - Får vi komma in?
Vi?
Självklart.
NJUT AV SOLROSBRÖDET. DET ÄR DIN FAVORIT!
TACK (OCH BARA TACK) FÖR EN UNDERBAR VISTELSE.
MAMMA
Morron, Will.
Hej. Godmorgon, Ted.
- Hej, chefen. - Hej, Ted.
Känner du John Wooden?
- Nej, ma'am. Jag fick aldrig träffa honom. - Vad synd. Jag gillar det här.
Gillar man inte det där, gillar man inte glass.
Vad händer?
- Vet du vad klockan är? - Hon är 09:30.
Eller halv tio som ni säger här av nån dum anledning.
- För att irritera amerikaner. - Ja.
Det är den tiden på året när jag kommer och avslöjar nåt för dig.
Attans. Det stämmer. Okej.
Jamen, då kör vi.
Vet du vad? Jag kanske ska gissa i år?
Nej, nej, nej, det är dumt. Ja.
Nej, varsågod och berätta för mig. Kör, av med plåstret.
Jag har inget att säga.
Och jag försökte verkligen. Till och med på vägen hit,
tänkte jag att nåt skulle dyka upp i skallen, men icke.
Absolut ingenting. Förlåt, Ted.
Ingen sanningsbomb i år.
Det gör inget. Jag har en.
Undertexter: Victoria Heaps