- Гей. - Привіт.
- Привіт, Теде. - Привіт.
Теде, удачі на вихідних.
Дякую, Сьюзан.
Вітаю, міс Барнабі. Важка ніч?
Теде, якщо не важко, то це не забава.
Ой-ой.
- Привіт. - Привіт, хлопці. Як справи?
- Вітаю, тренере. - Ось і вона.
Гей, дрочило. Не задирай носа і не перерви вашу серію перемог.
Яку серію?
- Вперед, «Ричмонд». - Так, сер.
Доброго ранку.
Добрий день.
- Мамо? - Привіт, Тедді.
ТЕД ЛАССО
«СМАК АФІН» ГРЕЦЬКА ТАВЕРНА
Не схоже, що прибиральники мили підлогу.
У нас немає прибиральників.
А навіщо ставити стільці на столи?
Патріархат.
О, ясно. Ну що ж. Піду візьму мітлу.
Вітаю.
Ми відчиняємося через пів години. Ви не могли б зачекати не тут?
- Вибачте. - Гаразд.
Ні, чекайте.
Ми прийшли поговорити з Нейтаном Шеллі. Він тут працює?
Такої людини не існує.
О боже, це правда.
Як ти витратив усі гроші так швидко?
Звик бути зіркою?
Що? Ні. Я просто люблю тут працювати.
Щоб бути зі своєю дівчиною.
Вона щойно була тут.
- Це моя дівчина. Вона... - Ясно.
А ви чого тут?
Просимо тебе вернутися в «Ричмонд».
- Справді? - Так, брате.
Бо це така сумна хрінь.
Усі ви? Хочете, щоб я вернувся...
Так. Ми хочемо, щоб ти був з нами.
Ми обговорили це в команді, рішення одностайне.
Крім Бамберкетча.
Він утримався, бо принципово проти демократії.
О, так.
Так.
То що? Тед попросив вас прийти й переконати мене вернутися?
Ні, Тед про це не знає.
Ми вирішили спитати, чи ти хочеш вернутися,
перш ніж говорити з Тедом.
Вибачте, хлопці.
Не думаю, що вернутися в «Ричмонд» буде правильно.
Але дякую.
- Ясно. - Круто.
Можна 75 кебабів з собою?
Так. Авжеж. З курятини, свинини чи баранини?
Чи по 25 з кожного м'яса?
Великий Нейт.
- Ням. - Добре.
- Супер. - Гей.
Дякую!
БЕРДУ - Я СПІЗНЮСЯ.
ДЕЩО СТАЛОСЯ.
Тут мало що є.
Що за дивні позначки на духовці?
Ну, риска під позначкою ядерної енергії -
для курки й печива.
Три хвилясті лінії - щоб спалити заморожену піцу.
А позначка ключа - це коли духовка пищить,
доки Берд не прийде й не полагодить її.
Усе гаразд, мамо?
Так, авжеж. Я просто роздивляюся.
Ні, я про те, що ти в Лондоні. Усе гаразд?
О, так. Усе добре.
Завжди хотіла побувати в Англії
і забронювала цю подорож як подарунок собі на День матері.
Ясно. А давно ти вже тут?
- Лише тиждень. - Тиждень? Де ти зупинилася?
У гарному маленькому хостелі.
- Мамо... - Я познайомилася з австралійцями.
Вони подорожують з рюкзаками по Європі.
Стільки сексу.
- Мамо. - Не в мене.
- В австралійців. - Я зрозумів.
Слухай, може, поживеш тут до кінця подорожі?
Якщо я тебе не потурбую.
Не потурбуєш, мамо. Будь ласка, залишайся.
- Гаразд. - Ну добре.
- Мені пора на роботу. - Добре. Удачі.
Хочеш зі мною?
- Не хочу тебе турбувати. - Мамо, я хочу, щоб ти мене турбувала.
Я хочу, щоб ти турбувала моїх друзів і колег.
Будь ласка, ходімо зі мною.
- Дякую. Я з радістю. - Добре.
Валізу можеш не брати, мамо.
- Добре. Я візьму пальто... - Так.
...візьму сумку, залишу турботи на порозі.
Рухайся в тому напрямку, мамо.
Семе, «Ричмонд» виграв у 15 матчах поспіль.
Лишилося дві гри за титул Прем'єр-ліги,
ви на чотири очки позаду «Манчестер-Сіті».
- У вас є питання? - Так. Мені це сниться?
Якщо так, то, будь ласка, не прокидайтеся.
А якщо це матриця, не вимикайте мене.
Так, кращий Трент.
#МИ РИЧМОНД
Маркус Адебайо, «Індепендент».
Джеймі, після дебюту в збірній,
як тобі звання гравця місяця Прем'єр-ліги?
Так. Мабуть, мене це радує.
Але я досяг успіху завдяки команді.
І я повинен краще старатися, щоб команда досягла успіху.
А це мене засмучує.
Ще Джеймі в цьому місяці очолив статистику ліги з асистів,
отже, він багато зробив для успіху всієї команди.
Так, але забивали інші гравці.
Також він забив гол.
То мав бути пас. Він не рахується.
Той гол - брехня. Його варто видалити зі статистики.
Я хочу перепросити всіх, особливо дітей.
Ну все, закінчуймо. Чудово поговорили. Дуже вам дякую.
- Вітаю, бос. - Вітаю, Теде.
Сьогодні я не лише приніс печиво.
Зі мною дуже особлива гостя.
Як цікаво. Дозвольте з вами познайомитися.
Я новий охоронець тренера Лассо.
Будь ласка, покажіть руки.
Я жартую.
Можете тримати ваші наманікюрені кігті де хочете.
О боже. Ви Тедова мама.
Сила, сила мене розкусила.
Мамо, це мій бос Ребекка Велтон. Ребекко, це Дотті Лассо.
Дорогенька, іди сюди.
Не віриться, що я нарешті познайомилася з жінкою, що створила
наймилішу відому мені людину.
О ні, на мене не дивіться.
Щойно народившись, він спитав, чи потрібна лікареві допомога.
Це нелогічно.
Немовлята не вміють говорити і виявляти емпатію. До того ж...
Дотті... Вибачте. Можна називати вас Дотті?
Якщо хочете, щоб я відповіла.
Я з радістю покажу вам тут усе, якщо ви не проти.
Я чула багато цікавого про музей Шерлока Голмса.
Я про тренувальний центр.
Ще краще. Мені кортить познайомитися з Дані Рохасом.
Він вас не розчарує.
- Ходімо? - Авжеж.
- Звідки ви, дорогенька? - З Суррею.
Звідки ви?
- З Суррею. - Вибачте, я не розчула.
А я кажу:
«Полісмене, мабуть, ви помиляєтеся.
Ви не могли заарештувати мого сина. Він спить у себе в ліжку».
Ви точно не хочете кебаб, мамо Лассо?
О ні, дякую, Дані.
Ти такий люб'язний.
А тепер слухайте.
Теде, мабуть, ти радий, що до тебе приїхала мама.
О, так. Це чудово.
- Оклахома. - Ні. Це дивно.
Вона навіть не попередила.
Просто з'явилася нізвідки,
як ті товсті волосини на бровах у мене після 40 років.
Матері так роблять, Теде.
Виявилося, що мій 12-річний син не спав у себе в кімнаті.
Він поїхав кататися на нашому авто.
Його заарештували за те, що їхав не з того боку вулиці,
тож, мабуть, йому судилося жити в Англії.
Мені було не 12, а 15. І зупинили нас лише тому,
що Ронні Фолч показував копам у машині бандитські жести.
Іноді правда псує чудову розповідь.
Вам варто працювати в «Дейлі мейл».
Теде, якщо даси мамі хоч одну приємну мить,
спогад, який вона забере додому, то ти переможеш.
Ваша правда. Дякую, бос.
Ну що ж, мені треба поговорити про коня.
Не знав, що жінки так кажуть, коли йдуть пісяти.
Ні, Теде, я купую коня.
Тедді розповідав вам, як він з'їв цукерку з какавелек?
Ну все, все.
Годі слухати байки мами Лассо.
Тренування через 20 хвилин. Вставайте.
- Радий знайомству, мамо Лассо. - Взаємно.
Мамо, я зараз повернуся.
Я швиденько перевдягнуся і проведу тебе на поле.
Добре, синку, я чекатиму.
Місіс Лассо, дозвольте представитися. Я Трент Крімм.
- Вітаю, Тренте. - Вітаю.
Я хотів поговорити з вами про...
Тренте, у вас чудова зачіска.
- Справді. Дуже стильна. - Дякую.
Вам Дамм. Ти й досі носиш цю маску?
Так, друже. Інакше я помру.
Між носінням цієї маски і смертю я обираю смерть.
- Ти справді дурнувато виглядаєш. - Ну, дякую, Ян Маас.
Теж хочеш пожартувати, Джеймі?
По-моєму, здоров'я важливіше, ніж гарний вигляд.
Гей! Тарт!
У взуттєву комору. Негайно!
У когось неприємності.
Ні. Рой так спілкується з тими, хто йому небайдужий.
Послухай мене.
На цьому тижні не будь скромним і чемним командним гравцем.
У суботу ми граємо з «Сіті», тому будь найсмердючішим смердюком,
яким ти був у своєму смердючому житті.
Ясно? Щоб ти не був...
Що сталося?
Я не знаю. Не знаю.
Ти, бляха, помираєш чи що?
Ні, я... Ні. Я просто втомився.
Я не можу спати, не можу їсти.
Я мию голову, але без кондиціонеру,
бо я... Який у цьому сенс?
Я почуваюсь як чувак з реклами Red Bull,
який штовхає великий камінь на гору,
але втратив крила.
Рою, я почуваюся, ніби... Ніби я втратив крила, Рою.
Де в біса мої крила, Рою?
Чорт.
- Вілле. - Що?
Ти все пропустив.
Ой-ой.
...що я бачила. Я навіть...
О боже, тренере. Новий форвард дуже схожий на твою маму.
Це і є моя мама.
Я знаю, Теде. То був жарт.
- Ясно. - Гей, Теде. Маєш хвилинку?
Що є час, бозоне Гіґґса? Слухаю.
Сьогодні вранці
кілька моїх пташенят відвідало Нейта на новій роботі,
у кафе в Тутінґу.
- Тутінґу? - Тутінґу.
- Він сказав «Тутінґ»? - Тутінґ.
- У вас є район з назвою Тутінґ? - Тутінґ, так.
Ого, яке цікаве місто.
Вибач, що ти казав про Нейта?
Пташенята впевнені, що він повернеться, якщо його запросити.
Угу. Ясно. А що ти думаєш?
Ну, я вірю у другі шанси, Теде.
Тому я все ще одружений, а мої сини живі.
Рою, ти не проти запросити Нейта назад?
Ні. Мені насрати.
Він знається на тому, в чому я лажаю. Вибачте, у мене справи.
Усе гаразд?
Так, я захворів на «не ваше собаче діло».
Так. Ясно. А ти що скажеш, тренере?
- Не проти, якщо Нейт... - Якщо ти повернеш Юду,
я спалю цей центр дощенту.
Теде.
Правда, що ти танцював на сцені з Брюсом Спрінґстіном?
Ні, то була Кортні Кокс.
Я співав «Glory Days» з кавер-бендом Брюса Спрінґстіна
на барміцві мого друга Скота Сінамона.
То була барміцва. Точно. Барміцва.
- Це твоя мама? - Так.
Приємно познайомитись.
Друзі не тиснуть руки. Друзі обіймаються.
- Чудик Берд! - Лоді-Доді!
Іди сюди, я тебе обійму.
- Тренте, ідіть сюди. - Лоді-Доді радо гуляє
З нею проблем немає Вона не докучає
- Комусь треба тренувати футболістів! - Ю-ху-у!
Лоді-Доді радо гуляє
З нею проблем немає Вона не докучає
КЕЙ-ДЖЕЙ ПІАР
Вітаю. Ви прийшли ремонтувати труби?
Ні. А що з трубами?
Нічого.
Тому мене й здивувало, що ви прийшли їх ремонтувати.
Рою, що тебе привело?
Треба поговорити.
Рою...
О ні. Не про нас. Я просто...
Допоможи мені з Джеймі.
Він ходяча катастрофа. Я спробував до нього достукатись,
але ти краще знаєшся на цій емоційній дурні.
А ще... ти красуня.
Допомогти тобі з Джеймі?
Так. І ти гарна.
Ви обидві.
Дякую.
Це коштувало два фунти, продавалося на ринку.
Ясно.
Знаєш, дякую.
Як тут гарно.
Нагадує мені ірландський бар у Топіці.
Мабуть, мені це розповідати не варто.
Про ірландців чи про Топіку?
І те й те.
Ні!
Моя черга. Вибач.
Я стараюся йти дорогою з жовтої цегли, де виють пси суспільства.
Як у нього справи?
У мене вищий рахунок, але він краще грає у мультибол.
Ні, дурненький. Як він живе?
Ну, це ж Тед.
Так само бігає по колу,
старається, щоб усім було добре, а сам не приймає ніякої допомоги.
Десь так. А ви як живете, Дотті?
Про мене не турбуйся.
У вас досить своїх проблем, не переймайтеся ще й моїми.
- Прошу. - Дякую, Мей.
Будьмо, Мей.
Мей, у вас чудовий паб.
Зовсім не схожий на ірландський бар у Топіці.
Повірю вам на слово.
Ти з кимось зустрічаєшся?
Моє серце вирвали з грудей, потовкли на пульпу
і протягли по міській площі всім на сміх.
Дорогенький, нічого, ти ще когось знайдеш.
Ні, я закоханий.
- Показати фото? - Аякже.
У тебе така приємна мама.
О, так, я... Дякую.
Дозволь з тобою помінятися. Ось.
Знаєш, Теде, в пінбол цікавіше грати справжнім м'ячем.
Та я просто... Хотів, щоб тренер і мама могли поговорити.
От і все.
«Мама з татом нам життя псують.
Хоч самі про це не знають».
«Передають нам власні вади на додачу до наших».
«Але їх теж зіпсували
старомодні довбаки,
що спершу задирали носи, а потім гризли горлянки.
Нещастя успадковується.
Як пляж воно поглиблюється.
Тож розірви це коло й не заводь дітей».
ВЕСЕЛКА
Гей, Теде. Крута в тебе мама.
Ми щойно подружились у фейсбуку.
Ти ледь не став барабанщиком Coldplay?
О, так. Це правда.
Дивовижно. Неймовірно!
Не може бути.
Я не заберу в тебе ліжко, Тедді.
Не страшно, мамо. Я посплю на дивані.
- Ні, я спатиму на дивані. - Тоді я спатиму
на підлозі біля дивана, і ніхто з нас не спатиме в ліжку.
Прошу.
- Дякую. - Так.
- Не на ліжко. - Добре. Добре.
Я привезла тобі подарунок.
На випадок, якщо ми зустрінемося?
Ні, це вирізки з наших газет про тебе.
ЛАССО ОХОПИЛА ПАНІКА ПІД ЧАС МАТЧУ
Я подумала, тебе це зацікавить.
Дуже дякую.
То які плани на завтра?
Поїдеш з нами в Манчестер?
Я не знаю.
Приїхати в Англію й не побувати на футболі -
це як приїхати в Рим і не піти до церкви
чи щоб тебе не обікрали.
Дякую, але, мабуть, я залишуся тут.
Я мало спала на тому тижні через шумний секс -
- не мій, австралійців. - Австралійців.
- Я пам'ятаю. - Саме так.
І ти знаєш, як я нервуюся, коли дивлюся твої матчі.
Тож я залишуся тут,
а ти надереш манчестерцям дупи.
Манкуніанцям.
А як повернешся, тебе чекатиме домашня їжа.
Ти давно її не їв.
Так, було б добре. Гаразд.
Побачимося вранці.
Гей...
У тебе бувають ще ці епізоди?
- Розумієш. - Напади паніки?
Так.
Ні. Останнім часом - ні.
Знаєш, я ходив до психотерапевта.
Зараз угадаю: це я в усьому винна.
Ні, мамо. Авжеж ні. Ні, але...
Тобто це дуже допомогло.
Добре, добре.
А ти не думала піти до спеціаліста?
О ні. Це мені не до смаку. Хоча смачненьке я люблю.
Добраніч, мамо.
Добраніч, синку. І дякую за ліжко.
Нема за що.
ФК «РИЧМОНД»
Оце так. Ви сьогодні з нами?
- Це наша спільна справа, Теде. - Так.
А ще Нора написала мені різку вимогу
не користуватися приватним літаком.
Чому?
- Довкілля. - О, так.
- Чортове довкілля. - Так.
Угу.
Добре.
Привіт.
- Привіт. - Як він?
Жахливо.
Я з ним поговорю.
Дякую.
Леді та джентльмени. Починаємо нашу подорож.
Дивися на Кена. Він уміє чепуритися.
- Бачив би ти його в жіночому. - Справді?
Прошу. Не поспішайте.
Поки чекаєте, перекусіть горішками. Зараз я принесу ваші напої.
- Добре? - Дякую.
Гей. Агов. Ви знаєте, хто це?
Ваш син?
Що? Ні.
Наш офіціант?
Чорт забирай, ви варті одне одного. Ні, ви знаєте, ким він був?
Я не знаю.
Лише менеджером «Вест-Гем Юнайтед».
Точно. Ви Водеркід.
Так, я сказав «водеркід».
Цей чоловік був завгоспом, став помічником тренера,
менеджером найкращої команди ліги, а тепер він мій старший офіціант.
Співчуваю.
Було приємно поговорити.
Скуштуйте рибу. У нас її ціла тонна.
- Так. Риба, риба. - Так.
Це через наркотики? Я була на наркотиках, я розумію.
Ні, просто мені тут подобається.
А це моя дівчина.
Їжте горішки, а я зараз принесу ваші напої.
Точно наркотики.
О, так. Точно.
Але які?
МІСТО МАНЧЕСТЕР
ГОТЕЛЬ HACIENDA МАНЧЕСТЕР
Привіт.
Можна зайти?
Так, аякже.
Заходь. Так. Щось сталося?
Просто зайшла спитати, як ти.
Рой тобі сказав.
Ну, він переживає за тебе. Ти не проти?
Усе гаразд.
Я в порядку. Все чудово.
Власне, я почуваюся краще, ніж будь-коли.
Знаєш?
Валіза - така сумна річ. Розумієш? Це ніби...
Це ніби безпритульна шухляда.
Джеймі, подивися на мене.
- На тебе стільки всього навалилося. - Навалилося багато, так.
Ти вперше після твого переходу граєш удома.
Фанати тебе ненавидять.
А твій батько з усіх глядачів кричатиме найголосніше.
Я про це не думав. Так.
І я знаю, що в інтернеті обхезують твою зачіску.
- Що? - Ні! Подумай.
Якщо ви завтра переможете,
ти наблизишся до здійснення
геть усіх твоїх мрій.
- О боже. - От лайно!
Вибач, Джеймі.
На.
Дякую.
Як пройшло з Джеймі?
Я облажалася й зробила лише гірше.
От чорт.
Привіт, Рою і Кілі.
Радий вас бачити разом, як колись.
Ні. Ми просто сидимо разом, як друзі.
І вона така гарна.
Нора Ефрон.
- Я перепрошую. - Хто?
Колишня Карла Берштейна.
Не плач, продавщице. Не плач.
Я хотіла, щоб то був ти.
Я так хотіла, щоб то був ти.
«Безсоння в Сіетлі» усе одно значно кращий фільм.
- Не зараз. - Я просто кажу.
КІНЕЦЬ
Ух!
Слухайте мене, великі плаксії.
О 22:00 відбій, вам треба виспатися
для завтрашньої гри з «Ман-Сіті»,
- чуєте? - Ух!
«Ефрон» на три. Раз, два, три.
- Ефрон! - Отак.
- То був Дейв Шапел. - Так.
Непоганий фільм. Ви його вже бачили?
- Уперше, так? - Уперше.
Хороший фільм.
Але раджу подивитися «Безсоння в Сіетлі», бо...
Де він, бляха?
Не знаю. Ти його загубив.
- Ти сказала, він пішов туди. - Ні, це ти сказав.
Ні, я сказав, він у тунелі,
- але не казав, що в цьому. - Іншого тунелю тут немає.
Неймовірно. Ти загубив Джеймі Тарта.
- Джеймі Тарта не загубиш. - А ти загубив.
- Чорт забирай! - Чому ви мене переслідуєте?
Хотіли побачити, чи ти в порядку, поц.
Що таке, Джеймі? Ти купуєш наркотики?
Ходімо.
НЕ ГРАТИ У М'ЯЧ
- Ти жартуєш? - Як ти промазав?
- Ти Джеймі Тарт? - Так.
Ні, Джеймі Пердун.
- Пішов нахер, пісюн! - Хто ти такий?
«Сіті» тебе завтра взує.
Ти, каліка. Мала матня!
- Це не тобі, сцикло! - Ідіть геть!
- Котіться! - Бувайте.
Твоя дупа смердить.
Хороші хлопці.
О боже!
- Ну дали! - Круто було!
- Так! - Так! Вперед!
Гей! Джеймі!
Здоров, Саймоне.
- Це Кілі, а це Рой. - Заходьте.
- Як ти, старий? Радий тебе бачити. - Нормально.
- Привіт! - Привіт.
Привіт.
Джорджі, в нас гості.
Що там, коханий? Хто прийшов?
Привіт, мамо.
Джеймі!
Мамо, знайомся, це Кілі, а цей волохатий козел - Рой.
- Вітаю. - Привіт.
Привіт! Як приємно нарешті з вами познайомитися.
Я б вас обійняла, але не хочу відпускати його.
Починається.
Хто хоче смачненького?
У тебе таке гарне личко. Люблю його.
- Як живеш? Який ти! - Мамо, ти...
Я почувався лайняно. Я справді дратувався.
Один тип у твітері писав, що в мене біляве волосся,
а я йому: «Воно світло-русяве».
- Це ж очевидно. - Так.
Чудовий відтінок. Такий натуральний.
- Як вам? - Смачненько.
- Гей. - Це до біса смачно.
Це рецепт Пола Голлівуда, але я його трохи змінив.
- Ясно. - Коханий,
влаштуєш Рою й Кілі екскурсію?
Покажи їм тут усе.
Так. Добра думка. Дякую. Ой!
Ідіть за мною. Почнімо з кухні, тобто моєї лабораторії.
Я купив горщик для водяної бані. З мідними пластинами.
Ого. Що це значить? Він дорогий?
Ви не думали влаштувати годину знижок у «Смаку Афін»?
Після зміни я ніколи не думаю про роботу.
Під час зміни теж.
Не думаю, що тобі варто там працювати.
Чому? Я чудовий офіціант.
Так. Ти на диво чудовий офіціант.
Але ти тренер. Тебе чекають у «Ричмонді».
Ти мусиш вернутися.
Чесно кажучи, ми не дуже добре розсталися.
Багато в чому то була моя вина. Ну, то все була моя вина.
Наприкінці сезону пошукаю інше місце тренера,
але не в «Ричмонді».
Я пошукаю. Обіцяю. Просто... Так.
Так. Ти голодна? Хочеш їсти?
Не знаю. Можна горішків, поки я подумаю?
Зараз. Де вони?
От у чому хитрість з горішками.
Вони викликають спрагу.
Люди пригощаються горішками на п'ять пенсів і купують пива на п'ять фунтів.
Це ж розумно, правда?
Чому лише я про це думаю?
У тебе все нормально?
Так. Усе добре.
Ясно.
Розповідай.
Тато дзвонив?
Ні.
Від тієї ходячої мошонки давно нічого не чути.
А ти?
Після Вемблі ми не бачилися.
Я думав, що нарешті його здихався, але...
...я робив те, що робив...
бо до біса його, знаєш?
А тепер, коли мені на нього плювати, це...
Знаєш, як деякі хлопці не можуть змусити свій член устати?
Ти про імпотентів?
У мене майже те саме, але...
але воно в мене...
Це у мене в душі.
А ось найцікавіше - кімната Джеймі.
РОЙ КЕНТ
- Чорт забирай. - Так.
Впродовж років він змінив багато постерів.
Анрі, Жерар, Роналду.
Але Рой Кент завжди залишався.
Пиріжки з м'ясом готові. Вибачте.
Чорт забирай.
Джеймі...
Твій батько такий, як є.
І він не зміниться.
Подобається це тобі чи ні,
ти став таким, як є, аби довести, що він помиляється.
І ти дивовижний.
Справді.
Коли ти вийшов грати за Англію...
Господи, Джеймі, я плакала.
Я всі очі виплакала.
І, так, батько завтра буде на стадіоні,
п'янючий, і вболіватиме за твоїх суперників.
Але це не матиме значення.
Ти не повинен нічого доводити тому нікчемі.
Ти не заблукав, мій сексуальний синку.
Ти просто не знаєш, у якому напрямку рухатися, поки що.
Це до біса химерно.
Тут багато химерного. Можеш уточнити?
Ми з тобою...
сидимо на дитячому ліжку Джеймі Тарта,
тривожимося за нього і все таке.
Так. Нам пощастило, Рой-о.
Дякую, подруго.
Нема за що, друзяко.
Я не хочу з тобою дружити.
- Не хочеш? - Ні.
Я не хочу лише дружити.
Рою...
Мабуть, нам пора йти...
- Ви готові йти? - Так.
Так.
Аякже.
- Люблю тебе. - Люблю тебе.
- Радий був бачити. - Взаємно.
Ну що ж.
Послухай мене.
Якщо ви завтра програєте 0-10, мені буде плювати.
Я хочу лише, щоб ти був щасливий. Чув, синку?
Так. Люблю тебе, мамо.
А я тебе.
- До зустрічі. - До зустрічі. Ну все, йди.
- Ідіть додому. - Ідемо. Бувай.
Я дуже рада знайомству.
Бувайте.
- Ще раз. - Ходімо.
До побачення. Бувайте.
Треба піти випити.
...найновіше в тренуванні - килимки для йоги!
У Манчестері є багато цікавих пам'яток культури й мистецтва,
наприклад, музей поліції.
МАМА НАГАДАЙ МЕНІ ПАРОЛЬ WIFI?
Це дощове місто також відоме науковими досягненнями,
бо саме тут у 1917 році...
УСЕ ДОБРЕ?
...Ернест Резерфорд уперше розщепив атом.
ЧУДОВО, ДЯКУЮ. ЗА МЕНЕ НЕ ТУРБУЙСЯ!
І можна померти від сміху...
ЖАЛЬ, Я НЕ ПОЇХАЛА НА МАТЧ.
...у багатьох манчестерських клубах комедії
та імпровізованих кафе-театрах детективу. І, звісно,
не забудьте відвідати стадіон «Етіхад»,
- штаб-квартиру «Манчестер...» - Блакитний місяць
Ти бачив, як я стою сам
СТАДІОН «ЕТІХАД»
Без мрій у серці
І без любові
Я кажу: блакитний місяць Ти бачив, як я стою сам
Без мрій у серці І без любові...
У «Ричмонда» теж має бути класична пісня для фанатів.
Вона в нас була. Коли Фредді Мерк'юрі володів командою в 1980 році,
він хотів зробити з «Fat Bottomed Girls» гімн команди.
- Нічого не вийшло. - Багато людей образилося?
Лише дівчата з плоскими дупами.
Так.
Мій тато вчився в школі мистецтв з Фредді Мерк'юрі.
Що?
Усі завжди згадують його неймовірний діапазон на чотири октави.
А батько казав,
що якби спитати Фредді, який його найбільший талант,
він би сказав: «Схилити гетеро на секс».
- Вперед, «Ричмонд»! - Ви можете!
Гей!
Дякую, що зайняли нам місце. Ви давно тут?
Мей дозволила мені тут переночувати.
- Скільки вам пива? - Три, Мей.
Скільки вам пива, якщо ви не зможете ще замовити до перерви?
- Дванадцять. - Дванадцять.
Вітаю всіх. Сьогодні «Манчестер-Сіті» приймає «Ричмонд».
Перша в історії перемога ґрейгаундів на «Етіхаді», хоч і малоймовірна,
дасть команді Теда Лассо змогу на тому тижні
завершити казку про Попелюшку, про яку мріють їхні фанати.
Ось він. Дивися.
Фанати «Сіті» показують Джеймі Тарту,
що вони думають про колишнього їхнього гравця, який пішов на реаліті-шоу.
З поверненням, ідіот!
Мабуть, він мріяв не про таку зустріч.
Ой-ой.
Вперед, синку. Отак. Довбані вилупки.
Якщо «Сіті» переможе, то забезпечить собі титул.
Якщо програє, то наступний тиждень буде цікавий.
Ми дізнаємося про це через 90 хвилин, які почнуться зараз.
Блокування!
Сьогодні Тарта чекає багато такого.
Горішки від закладу. Зараз принесу напої.
Силова гра від «Сіті», Тарт веде «Ричмонд» вперед.
- Тарт має варіанти. - Колін відкритий.
Вправна подача на Бамберкетча.
Діагональна передача. Г'юз!
- Матч щойно почався... - Так.
...а валлієць виводить ґрейгаундів вперед, забивши головою.
Отак!
Цей гол - завдяки Тарту. Він бачить на два паси вперед.
Геніальна гра від нескореного Джеймі Тарта.
Колін Г'юз забиває, і «Ричмонд» веде 1-0.
Так!
Леслі, що таке?
Я радітиму після останнього свистка.
Не хочу поворухнутися й наврочити.
Ясно.
Під керівництвом великого Пепа Ґвардіоли
«Сіті» точно не поступиться.
Що заварює цей виряджений сучий син?
Іди.
Пеп зробить необхідні зміни. Як завжди.
Готуйся.
Вперед! Граємо!
«МАНЧЕСТЕР-СІТІ» 0 ФК «РИЧМОНД» 1
Скоро перерва, а доля титулу Прем'єр-ліги все ще не вирішена.
Фанати з рідного міста Джеймі Тарта кажуть усе, що думають.
«Сіті» продовжує переслідувати дев'ятий номер «Ричмонда».
Наприклад, щойно в Тарта відібрали м'яч.
«Сіті» атакує.
Де Вілларді б'є! Ван Дамм ловить м'яч.
«Сіті» змушує Тарта битися за кожен сантиметр поля.
Забирайся на південь, красунчику!
З цими фанатами нелегко, Джеймі Тарт. Дуже нелегко.
У нас 65-та хвилина матчу.
Після раннього голу «Ричмонда» гра стала одноманітною.
«Сіті» ризикує, а «Ричмонд» не виходить з оборони.
Де Вілларді відкритий.
Рахунок буде зрівняно?
Ні! Канадець у масці хоробро рятує свою команду.
Ван Дамм сьогодні молодець.
Вперед!
Так!
На 80-й хвилині
«Ричмонд» захищає свою перевагу в рахунку.
Ндур б'є кутовий.
Ван Дамм хоче вибити м'яч, але Елокобі повертає його у штрафну.
Де Вілларді б'є по воротах.
- Джеймі Тарт підстрибує й відбиває! - Так, Джеймі!
Так, Джеймі!
О ні. Здається, Тарту боляче.
Щиколотка, Арло.
- Він неправильно приземлився. - Уставай, в'ялий член!
Вперед.
Що з ним?
Ходімо.
Робертс! Розігрівайся.
- Усе добре. Йди. - Усе гаразд?
Стривайте. Він устав. Добре.
Він спробує грати далі.
На щастя для «Ричмонда», які не можуть втратити свою зірку.
Ставки надто високі.
Ми поспішили, Крісе.
Тарт спробував грати далі, але зараз йому потрібна допомога.
О боже.
Уставай.
Ми допоможемо.
Чорт.
- Нам кінець. - Вперед.
- Нам кінець. - Вперед, Джеймсе.
Робертс! Ти виходиш.
Стривайте. Гей,
поки що не виходь, Тан. Добре?
- Тренере, ми в меншості. - Знаю, тренере. Секунду.
Джеймі, ти точно не зможеш повернутися?
- Так. - Так?
Ні.
- Тренере! - Так.
Ви гратимете вдесятьох?
Саме так! Правильно?
Ми зачекаємо й подивимось.
Зараз тебе оглянуть.
Зробіть ласку, зціліть його. Використайте всі ваші трюки.
Дамо йому кілька хвилин.
- З ним усе буде добре. Граємо! - Лассо чекатиме,
залишивши десятьох ґрейгаундів проти могутніх 11 гравців «Сіті».
«Сіті» хоче зрівняти рахунок.
Орельяна б'є. Ван Дамм на місці! Знову на місці!
І знову!
Маску Ван Дамма пробити неможливо!
Команда зазнає сильного тиску,
Тед Лассо сильно ризикує,
- граючи у меншості. - Нейте, треба поговорити.
- У моєму кабінеті. - Так.
Люблю ризикувати. Тоді я почуваюся живим.
Звернися по допомогу, Крісе.
Заходь, друже. Сідай.
Сюди.
Мене підвищать?
Нейте, я змушений тебе звільнити.
- Тому що я дивився телевізор? - Ні.
Я слабко пропоную десерти?
Ні. Це не через твою роботу.
Ти мій найкращий працівник. Не запізнюєшся, не крадеш, не п'єш.
Ти справжній єдиноріг. Розумієш?
І мені дуже прикро, але Корал сказала, що як я тебе не звільню,
вона доповість на мене...
Не скажу куди, бо ти зрозумієш, що я вчинив.
Але у мене зв'язані руки. Я мушу тебе звільнити.
Так.
Так!
У «Ричмонді» не воротар,
а справжня стіна перед воротами.
Ні, Арло, це людина. Я бачу руки й ноги.
І цю страшну маску.
Здається, лише питання часу, коли «Сіті» зрівняє рахунок.
Тоді вони здобудуть титул ліги.
Я не хочу, щоб Джеймі грав з травмою.
Але треба щось вирішити.
Я згоден, щоб грав з травмою.
Я часто грав з травмами.
І не можеш піднятися сходами.
Піду перевірю, як він.
Дякую вам. Дякую.
Що ти там шукаєш, Джеймі?
Шукаю свого тата й не бачу його. Це мене бісить.
Так, розумію.
Це як не знати, де Фредді Крюґер.
Бо він щосекунди може з'явитися нізвідки,
погрожуючи рукою-ножем.
Так, Фредді Крюґер до біса страшний.
У нього було важке дитинство.
Ті, кого скривдили, кривдять інших.
Іноді навіть руками-ножами.
Коли ти востаннє бачив тата?
На Вемблі.
Ви потім говорили?
Ні.
Якби ти говорив з ним зараз, що ти сказав би?
Я б сказав: «Пішов ти».
Так. Логічно.
- Ще щось? - Так.
Так, я скажу: «Дякую».
Джеймі, якщо ненависть до тата тебе вже не мотивує,
треба спробувати щось нове.
Прости його.
Цього він від мене не дочекається.
Ні, це не для нього.
Ти робитимеш це для себе.
- Вставай. - Так.
Як почуваєшся?
- Мені вже краще, тренере. - От бачиш, розмова допомогла.
Думаю, це все знеболювальні й адреналін. Але...
Але так, розмова допомогла.
Добре. А тепер неси дупу туди. Вперед.
Добре.
Вперед.
Ось як треба. Вперед, Джеймі!
Джеймі Тарт драматично вертається в гру.
І показує своє ставлення до фанів «Сіті».
Отак, синку! Покажи їм!
Гей, вперед.
Джеймі Тарт, ду-ду-ду
Джеймі Тарт Ду-ду-ду
«Ричмонд» приперли до стіни. Знову де Вілларді.
Вам Дамм спокійно забирає м'яч.
Канадець, не гаючи часу, знаходить Макаду. «Ричмонд» в атаці.
Тарт чудово контролює м'яч.
Ух!
Що там? Дякую.
Тарт проривається.
І знову.
О, він непереможний!
- Вперед, Джеймі! - Так!
І Джеймі Тарт здобуває «Ричмонду» перемогу
- видовищним особистим голом! - Ого! Ти бачив?
Так, Джеймі!
І правильний хід природженого манкуніанця -
не святкувати перемогу над своїм колишнім клубом.
І остання заміна «Ричмонда».
Молодець, Джеймі!
Молодець.
Джеймі Тарт, ти король!
Тарт іде з поля.
І слухайте реакцію фанатів «Сіті» -
овації для гостя, який раніше грав за їхню команду.
- Таке не щодня почуєш. - Вперед!
Уявіть собі, що це значить для Тарта.
- І для його рідних. - Так. О боже.
О боже.
- Яка краса. - Це було неймовірно.
Джеймі.
Сильний пацан.
Його тато пишався б.
Треба віддати їм належне.
Лассо поставив на вправність Тарта, і талісман команди
не розчарував.
Час спливає, «Сіті» намагається прорватись у штрафну.
Але Ван Дамм знову на місці.
Після чудової гри «Ричмонда»
доля титулу Прем'єр-ліги буде вирішуватися на наступному тижні.
Крісе, вони можуть його здобути!
Вибачте за лайку.
Нарешті. Чорт забирай.
- Чудовий матч. Поздоровляю. - Дякую, тренере. Дуже приємно.
Скажу чесно, вас дуже важко перемогти.
Мене не цікавлять перемоги й поразки.
Я допомагаю хлопцям стати кращими на полі й поза ним.
Це, врешті, найважливіше.
Цілком з вами згоден, тренере.
Ну добре. Бережіть себе.
О боже.
- Бос, радий вас бачити. - Взаємно.
- Хлопці, слухайте. - Що там?
Нас чекає ще один матч, тому сьогодні
після кожної чарки алкоголю випивайте склянку води.
- Йдемо? - Ні, мені треба дещо владнати.
А ви веселіться і пийте воду.
- Ми тобою пишаємося. - Добре.
- Так, брате. Бувай. - Бережи себе.
- Молодець. - Я це люблю.
- Поводься добре. - Відпочивай.
Друже, я тобою пишаюся.
- Ти сьогодні чудово грав. - Дякую.
- Ти забив гол. - Дякую, Джеймі.
Чудова гра.
Дякую. Люблю тебе, аміґо.
Ну що, старий.
Побачимося в караоке.
Я замовлю для нас пісню «Islands in the Stream».
Але я співатиму партію Доллі.
Не можу, тренере.
Мама готує вечерю. Останній вечір у Лондоні.
Ясно. Передавай Дотті привіт.
Обов'язково. Чекай, тренере. Оціни.
Та я знаю, що ти вже бачив.
Але, мабуть, бачив не до кінця. Дивися.
Так.
Дивися. Коли ми зайшли,
Нейт ховався під моїм столом години три,
поки ми голосно кричали й раділи.
Коли ми пішли, він подумав, що в безпеці.
Але бац - прийшли прибиральники.
Ой-ой. Це ще дві години під столом.
Коли вони пішли, він виліз.
Мабуть, у нього ноги затерпли. Він ледве стояв.
Дивися. Він хоче вийти, але двері на замку!
І тому сучому синові
довелося лізти крізь вікно, щоб вибратися звідси.
Не знаю, як ти, тренере,
а я надіюся, що або всіх, або нікого оцінюватимуть
не за поведінкою в миті слабкості,
а за силою духу, яку ми демонструємо,
якщо отримуємо другий шанс.
Усе, веселися сьогодні, тренере.
І ми покладаємось одне на одного, а-га
Чорт.
ТАТОВІ
ПРИВІТ. ДАВНО НЕ СПІЛКУВАЛИСЯ. НАДІЮСЯ, В ТЕБЕ ВСЕ ГАРАЗД.
- Привіт. - Привіт. Чого це ви прийшли?
Вирішили скласти тобі компанію.
- Відсвяткувати. - Так!
Бо це було надзвичайно, Джеймі.
Так, я молодець. Твоя правда.
Так.
- Починай. - Я не проти.
Що там сталося?
Я був сексі?
Жаль, що ти ушкодив не голову.
Я вдома.
Як ти, малий?
Хтось не забрав замовлення з собою.
Дякую. Чудово.
Не знаю, чи ти чула, але Дерек мене сьогодні звільнив.
От падло!
Я спустошений.
Але я зрозумів: хоч би лишався один-єдиний матч,
я мушу вернутися в «Ричмонд» і все виправити.
Зараз пишу Теду лист вибачення.
Він на 60 аркушах, але я зроблю кілька скорочень.
Дві секунди.
Шістдесят сторінок.
О боже.
Ти прийшов мене вбити?
Ми з Тедом разом грали у футбол в коледжі.
Він був запасним пантером, я - запасним кікером.
Ми не виходили на поле,
але багато часу проводили разом, коли бігали та стрибали.
Потім наші шляхи розійшлися.
Він познайомився з Мішель, став тренером.
А я потрапив у тюрму.
Після умовно-дострокового...
Я не мав грошей, рідні не хотіли мене бачити. Мені було нікуди йти.
І я зв'язався з Тедом.
Він дав мені притулок і їжу.
Я спав у нього на дивані.
За це я вкрав його машину.
Далеко я не втік.
І мене б знову посадили, якби Тед не прийшов у відділок
і не переконав копів, що сам дав мені машину.
Як у «Знедолених».
Так, наша історія схожа на «Знедолених».
- Ти сидів у тюрмі? - Так.
Бо вкрав пакет мету.
А потім я обікрав друга.
Який мене простив.
І дав мені роботу. І життя.
Щоб віддячити йому, я прощаю тебе.
Я пропоную тобі роботу. А з життям розберешся сам.
Дякую.
Ти точно не хочеш ударити мене головою? Обом від цього стане легше.
Понеділок, 10:00.
- Агов! - З поверненням додому, синку.
- Сідай, ти, мабуть, голодний. - Ще й як.
Поздоровляю з великою перемогою.
Я не знала, що ти захочеш - запіканку чи лазанью, тому приготувала і те й те.
- Мамо, що сталося? Чого ти тут? - Ти про що?
Якщо хочеш мені щось сказати,
будь ласка, просто скажи.
Ой, та ну. Я просто хочу провести останній вечір в Лондоні з сином
і переконатися, що з ним усе добре.
Ясно.
Дякую, що приготувала вечерю. Дві вечері.
О, нема за що.
- Іди в дупу, бо не хочеш говорити. - Вибач, що?
Дякую, що прилетіла побачитися зі мною,
але іди в дупу за те, що не попередила.
Дякую за всі приємні дрібнички, що ти робила для мене в дитинстві.
Що клала нотатки мені в ланчбокс
і клеїла іграшкові очі на фрукти в супермаркеті, щоб розсмішити мене.
Але іди в дупу за те, що не хотіла подбати про себе
й не шукала допомоги після татової смерті.
І за те, що не говорила зі мною.
Що мовчала про це і вдавала, ніби все гаразд.
Мені шкода.
Я не знала, що робити, Теде.
Тому вдавала, що зі мною все гаразд.
Що ж, дякую за вибачення.
Іди в дупу, бо переконала мене, що треба прикидатися.
Дякую, що поділився зі мною.
Шкода лише, що ти так довго тримав це в собі.
Та нічого.
І твоя правда, Теде. Мені є що тобі сказати.
Твій син сумує за тобою.
Я знаю.
Я теж за ним сумую.
Я ніби...
Мені буває страшно...
зблизитися з цим хлопцем.
Сину, чому?
Бо я знаю, що він мене покине.
О, ну...
О боже. Ні, ні. Знаєш...
Ну що ж. Це вічна проблема батьків.
Іноді це поразка, а...
іноді перемога, але переважно нічия.
Ми можемо лише грати далі.
Точно.
Дякую.
Іди в дупу.
О боже.
Вибач за це. Я...
Знаєш що? Я тобі компенсую.
Сідай за стіл, а я хоч раз подам тобі вечерю.
- Що? Ну добре. - Сідай швидше.
Так.
А знаєш, психотерапевт тобі допомогла.
Ой-ой.
Не треба про неї.
Хоча ні, треба їй сказати. Знаєш що? Спершу випиймо вина.
Так, будь ласка.
- Бекс. - Вітаю.
Вибачте, що прийшла без попередження. Мені потрібна порада.
- Добре. - Нам можна зайти?
Нам?
Авжеж.
ТЕДДІ
ЦЕ ХЛІБ З СОНЯШНИКОВИМ НАСІННЯМ. ТВІЙ УЛЮБЛЕНИЙ!
ДЯКУЮ (ПРОСТО ДЯКУЮ) ЗА ЧУДОВО ПРОВЕДЕНИЙ ЧАС
МАМА
Доброго ранку, Вілле.
Доброго ранку, Теде.
- Привіт, бос. - Привіт, Теде.
Знаєш цього Джона Вудена?
Ні, мем. Не мав нагоди познайомитися.
Жаль. Мені це подобається.
Якщо вам не подобається таке, то ви не любите морозиво.
Що таке?
- Знаєш, котра година? - 09:30.
Чи пів на десяту, як ви тут кажете з якоїсь дурнуватої причини.
- Щоб позлити американців. - Так.
Ні, почалася пора року, коли я роблю вам зізнання.
О чорт. Точно.
Ну кажіть.
Знаєте що? Мабуть, цього року я вгадаю.
Ні, це дурість. Так.
Просто скажіть мені. Зірвіть пластир.
Мені нічого сказати.
Я справді старалася. Навіть дорогою сюди
я намагалася зібратися з думками, але ні.
Зовсім нічого. Вибач, Теде.
Цього року не буде бомби правди.
Не страшно.
Мені треба зізнатися.
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк