ХАОС НА ВЕЧІРЦІ БІЛЯ БАСЕЙНУ
Чорт!
Сірі, подзвони Лайнюку.
Доброго ранку.
У The Sun нічого немає про Теда й Кілі.
Нічого. Ти в офісі?
Авжеж.
То йди сюди негайно.
Бувайте, хлопці. Скажіть мамі, я її кохаю.
Тук-тук. Бос, не знаю, як у вас,
а в мене була чудова неділя.
Це вам.
Я нарешті побачив Біґ-Бен.
Найбільший у світі годинник.
У дитинстві батьки привели мене
до годинника Аллен-Бредлі у Мілвокі.
І лишили мене там самого.
На три години й 42 хвилини. Як я це знаю?
Ви дивилися на годинник?
Я дивився на годинник. Саме так. Бінго.
Це така невелика загадка.
Ви зразу її розгадали. Розумниця.
-Теде. -Так.
Якщо ми вже почали говорити про час –
на жаль, я його не маю.
У мене зустріч з брендингу, і...
Мені завжди було жаль корів,
але це треба робити, щоб вони не загубилися.
Жарт про брендинг.
Якби ми були в Канзасі,
я б сидів і чекав, поки ви закінчите сміятися.
Побачимося завтра, так?
-Чекаю не дочекаюся. -Так.
Тед Лассо
Так. Що у нас тут? Тут у нас воротар.
Ці гравці отут.
Вони звідси йдуть сюди.
А він іде аж сюди.
«Кристал-Пелес» надрали нам того тижня дупи.
Зараз ми граємо в нападі отак,
і виходить жахливо!
Треба цього позбутися.
Ти думаєш, чому я це намалював і одразу стер?
Тому що я вірю в символічні жести.
Я також.
Коли ти вчора вернувся додому?
-Ніколи. -Справді?
Зараз ми граємо в нападі за системою «дай пас і мчи».
Дати пас Джеймі й забути про все інше.
А я шукаю нові ідеї, чуєш?
-Маєш ідеї, Нейте? -Ні.
Отже...
Ні. Боже мій, ні. Вибачте.
Та ну. Ти один з нас. Кажи. Що там у тебе?
Добре. Це... Ні, в іншій кишені.
Я просто тут подумав.
Вибачте. Господи.
Не тут.
Знаєте, вона навряд чи добра.
Мабуть, вона погана. Мені за неї соромно.
-Я... -Вибач, Нейте.
Мені важко почути невпевнених у собі людей.
Я тебе швиденько спитаю.
-Думаєш, це спрацює? -Так.
-Чого кричиш, Нейте? -Боже.
Ми поруч.
Давай, поясни нам.
Я подумав, якщо почати атаку на фланзі,
Джеймі може пробігти зліва,
а коли за ним побіжить захисник, це місце займе Сем.
Тобто використати Джеймі як приманку?
Ні.
Ні. Ну, так... Цього разу – так.
Спробуймо.
Застосуєте мою стратегію?
Так. Спробуємо, чи вдасться.
Може, нічого не вийде.
А може, вона нам личитиме, як сукня,
і ми одразу її вдягнемо.
І я ходитиму, як по подіуму.
Отак: «Мені подобається. Я радий».
Покажи, як ти ходиш, тренере.
Отак. Ось як треба ходити.
Покажи, як треба ходити, Нейте.
Отак, Нейте. Ось як треба.
Ходімо.
Ти ніби злий, але це не страшно.
Це я винен. Я забув, що поле там.
Ходімо. Сюди. Так.
Ходімо.
-До зустрічі. -Так.
Теде! Є хвилинка?
-Так. Усе гаразд? -Так. Усе добре.
-Ні, не добре. Усе жахливо. -О ні.
Це мало бути сьогодні на обкладинці The Sun.
«Менеджер трахає дівчину найкращого гравця».
Думаю, точніша назва буде:
«Менеджер годує дівчину, а її стосунки тут ні до чого».
Теде, це дуже погано!
Але я гарно виглядаю на цьому фото.
Так, освітлення добре.
Мій друг-журналіст сказав, що притримає цю історію на день,
зробить мені ласку.
Коли почнеться скандал, Джеймі сказиться.
До нас чіплятимуться фотографи.
Так.
Наступне фото буде не таке ідеальне.
Наприклад, я чхатиму...
-Вгадай, яка буде назва. -Будь здорова?
«Шльондра Кілі серце Джеймі розбила».
-Ти щойно це придумала? -Так.
-Це всі прочитають. -Авжеж.
Ти не уявляєш, як у цій країні люблять віршувати.
Так.
«Лассо дав паса, і в команди фіаско».
Кілі римує як репер.
Так, я гарна і вмію римувати.
Не дивно, що мене хочуть знищити.
Так.
Вибачте, що так довго йшов сходами.
Зі мною... хотіла поговорити сотня людей.
Досі нічого.
Знайди того, хто надрукує про Теда й Кілі.
-Привіт, бос. -Тед! І Кілі. Привіт.
Я знайшов це в коридорі.
У нас неприємна ситуація.
Покажи їй фото.
Бачите? І чортова Sun завтра його надрукує.
Справді, ці люди
не мають поваги до гідності й приватного життя людей.
Я знайду лайнюка, який зробив це фото, і того, хто його найняв.
Ні. Це необов'язково.
Я знаю власника газети. Я можу подзвонити і зупинити це.
Справді? Боже мій. Дякую.
А що я тобі казав?
Ця жінка сильна, впевнена і владна.
Бос, я б не хотів побачити, як ви боретеся з Мішель Обамою,
але не зміг би відвести від вас очей.
Це не той комплімент, що я раніше чула.
-У вас сильні руки. -Так.
Цього я теж не чула. Але рада допомогти.
-Гаразд. Так. -Дякую.
-Добре. -До зустрічі.
Вона ж не дізнається, що це я замовила фото?
-Так. -Тобто як це «так»?
Ти не використовував одноразовий телефон?
Я не шпигун, Ребекко, я директор футбольного клубу.
Професійний і в тому, і в тому.
Дякую. Стривайте...
Починаймо. Сем пасує Діксону.
Добрий хід.
Передача на Бамберкетча.
Джеймі робить фінт.
-Сем відкритий. -Отак!
Добра стратегія, Нейте. Як настрій?
Навіть не знаю. Стільки нових вражень.
Як від першої волосини в паху?
-Так. Що? -Починаймо.
Увага. Молодці.
А тепер, джентльмени,
зосередимось ось на чому.
На швидкому переході з нападу до оборони.
Доведеться вирішувати швидко. Зрозуміли?
Добре робіть – добре й буде.
А крім того, ви в чудовій формі, так?
Тому пробіжіть два кола по полю.
Хто не обжене мене, пробіжить ще чотири. Побігли!
-Що він каже? -Що це значить?
Доганяйте. Не зрізайте кути!
Не доженете!
Швидше, хлопці!
-Оце пика. -Коліне, Айзеку, годі.
Це вже боляче. Боляче.
Обережніше, Коліне. Це наш новий тренер.
-Так, хлопче. -Так.
Вибачте, бос.
Дякую.
Добре сьогодні побігали, хлопці.
Ви набагато швидші за мене.
Крім тренера Берда.
Що таке? Ти ж у школі займався бігом.
Шахами, тренере.
Я чемпіон штату Іллінойс.
Так, Іллінойс – це штат.
І останнє – у ваших шафках для вас є подарунки.
У шухлядках нагорі. Надіюся, вам сподобається.
ОРСОН СКОТТ КАРД «ГРА ЕНДЕРА»
Ф. СКОТТ ФІЦДЖЕРАЛЬД «ПРЕКРАСНІ Й ПРИРЕЧЕНІ»
Це книжка.
МАДЛЕН Л'ЕНҐЛ «СКЛАДКИ ЧАСУ»
# МИ РИЧМОНД
Добра стратегія, йолопе.
-Так. -Хотів сказати,
що з Нейтана щодня знущається
Джеймі зі своїми... «шістками».
-Так. -То ви вже знаєте?
Так.
І ви з цим розберетеся?
Ні.
Чого це?
Рой, я зрозумів два важливі речі
на жорстокому майданчику початкової школи Брукридж.
По-перше, якщо Ронні Фоч пропонує тобі цукерку,
треба одразу відмовитися і піти геть.
Бо цілком можливо,
що малий козел просто поклав в обгортку лайно.
Ніхто не бачив, як кладе, але кілька хлопців з'їли.
І по-друге, якщо вчитель каже хулігану не чіпати когось,
буде тільки гірше.
То ви нічого не зробите?
Ні.
Нащо ти його дуриш?
Почнімо з нього.
Якщо справимо на нього враження,
в його серці впаде перша кісточка доміно.
Так.
-Джеймі, можна спитати? -Тут 40 кг. Я роблю три рази по десять.
Навантажую біцепси, потім трицепси.
Мені начхати, що ти качаєш, красунчику.
Не начхати. Ти щойно спитав.
Можеш підняти 40 кіло?
Ні, але можу врізати тобі по яйцях.
-Хочеш спробую? -Не дуже.
Ти розумієш, як ти впливаєш на команду?
-Я найкращий. -Ні, ти козел.
Але ти гравець від Бога, і хлопці беруть з тебе приклад.
Це похитнуло мою віру.
І коли вони дражнять Нейта...
а ти смієшся...
Так.
...вони думають, що це нормально.
Так, бо Нейт слабкий і нічого не може вдіяти.
Добре, я розберуся. Нейт хороший.
Добре.
Рою, ідеш сьогодні в клуб?
А ти будеш?
-Авжеж. -Тоді ні.
Коліне, Айзеку, сюди.
Ви постійно чіпляєтеся до Нейта?
-Так. -Так.
Продовжуйте. Мене це смішить.
-Доброго ранку, Гіґґінз. -Доброго ранку. Я...
Чекав при вході, щоб я бачила, що ти прибув вчасно.
Саме так. А ви в гарному настрої?
Так. Я дещо усвідомила.
Якщо фото не надрукують – не страшно.
Більша проблема в тому, що місцеві жителі
підтримують команду навіть при поганій грі.
Фанати просто дивовижні.
Так, і думаю, я покладу цьому край.
Ура.
Ні.
Добре, я повернуся.
-Це вам. -Дякую.
Я говорила з хазяїном The Sun.
Говорили з Богом?
-Ні, з власником газети. -Так.
І він погодився не публікувати ваше з Кілі фото.
Найцінніший гравець!
-Ліва нога! Тепер права! -Гаразд.
-Так. -Усе, дякую, Теде.
Вибачте. То що ви казали?
Взамін
я погодилася, що в його поважнішій газеті, «Індепендент»,
вийде стаття про вас.
«Наодинці з тренером Лассо».
Нормально.
Її напише Трент Крімм.
Він добрий журналіст, фанати прислухаються до нього.
Я знаю Трента. Він міцний горішок.
-Справді? -Так, але це нестрашно.
Знаєте, що роблять з горішками?
-Ні. -Розколюють.
А тепер нова комбінація.
Ось і він.
Привіт, тренер Тед Лассо з Америки.
Привіт, Трент Крімм з «Індепендент».
Я радий провести з вами день. Буде весело.
Прошу, називайте мене Тед.
Починайте!
Відкритий.
-Так! -Пройди повз нього.
Добре, Семмі. Як тобі?
Чудово, тренере. Я задоволений.
Це добре. Молодець.
Джеймі, треба переконливіше поводитися.
Щоб захисники повірили. Дивися.
М'яч! Дайте мені м'яча!
Я хочу м'яча! Дайте мені м'яча.
Влаштуй виставу.
І на той рік отримаєш «Оскар» за спорт.
Хочете, щоб я відманював?
Саме так.
Це жарт.
На жаль для вас, ніхто не думає, що це смішно.
Правда?
Я незгоден. Як на мене, це забавно.
Смішніше ніж «Зведені брати».
Висока похвала.
Сцена, коли падає двоярусне ліжко...
Я думав, що смішніше не буває,
але побачив це.
І тепер перегляну свій список
найсмішніших трюків.
Так буває, якщо поєднати спорт і мистецтво.
Розіграємо комбінацію ще раз.
Веселіше.
Починають розуміти.
Цікава стратегія, Теде. Самі придумали?
О ні.
Це скуховарив наш Великий Нейт.
Хто такий Великий Нейт?
Онде він.
Хтось тут гуляв з собакою. Я знайшов ще каку.
Добре.
Чим саме займається «Великий Нейт»?
Я точно не знаю його титулу.
Тренере, чим тут займається Нейт?
-Завгосп. -Готує екіпіровку.
Тобто ви доручили розробку стратегії нападу команди Прем'єр-ліги
завгоспові?
Він забув про цей спорт більше, ніж я взагалі знаю.
Може, він навіть геній.
Маєте що додати, тренере?
Хороший хлопець.
Ого.
Почути це від тренера Берда – неабищо.
Ти це серйозно кажеш?
От вам і стаття.
Назва – «Чоловік киває головою».
Обережно, Ґей Таліз.
Трент Крімм видасть нове зразкове інтерв'ю.
Працюйте ефективніше!
Хай знають, тренере.
Сюди.
Давай рушник.
-Боже, ні. -Давай рушника.
-Пусти. Будь ласка. Перестаньте. -Гей!
Що ви робите?
Джеймі не казав його не займати?
Чорт забирай.
-Ти наче щось забув. -Привіт, Кілі.
Я шукаю твого хлопця-козла. Як ти їх вибираєш?
Хіба твоя остання дівчина не продала твій «Ролекс», щоб купити наркоту?
І що? Мені не потрібен годинник, коли є телефон.
Мені начхати на твого хлопця.
Але новий бос змушує мене відчувати відповідальність
за клятого Нейта, чийого прізвища я навіть не знаю.
Барнс.
Ні, Шеллі.
Так, знаю.
Не дражни мене.
Ні ти, ні цей: «Привіт, ковбої.
Я Тед Лассо з Канзасу».
У тебе погано виходять пародії.
Я знаю, що він хоче на мене натиснути, але я не люблю маніпуляції.
Та ну. Я можу запросто натиснути на тебе, якщо захочу.
-Не можеш, Кілі... -Думаю, можу.
-Не можеш, ні, Кілі... -Що? Я тебе не чую.
-Кілі, послухай... -Я намагаюся слухати.
-Я б сказав... -То скажи.
Тебе це злить?
Ні.
«Я Рой Кент, мені платять за гру в футбол,
але я постійно злий».
Це було непогано.
Гей, Тренте.
-Знаєш, кого ти мені нагадуєш? -Ні. Кого?
Робот-пилосос.
Всюди лазиш, шукаючи бруду.
-«Румба». -Саме такий.
Взагалі-то, в мене є питання.
Після рішучої поразки від «Кристал-Пелес»
один гравець сказав, що ви в роздягальні святкували.
Думаєте, правильно після поразки святкувати?
Тренте, я не дуже переймаюся перемогами й поразками.
Цю цитату я використаю.
Пора їхати.
Скажи Рою, що ми вже йдемо.
-Зрозумів. -Дякую, тренере.
Ви з нами? У нас зустріч зі школярами.
О, який збіг.
Саме в день нашого інтерв'ю ви відвідуєте місцеву школу.
Збіги – цікава річ.
Іноді вони трапляються.
Ходімо.
Заходьте.
Я хотіла вам подякувати, що заборонили друкувати те фото.
І принесла вам подарунок.
Він нагадав мені вас.
Він сильний і трохи колючий.
Я вирішила більше вас не боятися.
Ти мене боялася?
Так, смертельно боялася.
Джеймі був би дуже злий,
якби в наше особисте життя пхали носа репортери.
Не знаю, нащо я вам це кажу. Ви й самі знаєте.
Пам'ятаєте ваше розлучення?
Пригадую.
Хіба вас не розлютило те,
що чіплялися до вас, а не до Руперта?
Він зраджував, але його вважали хорошим.
Це мене дуже розлютило.
Преса ніколи не чіпляється до чоловіків.
За фото голого чоловіка на яхті на Майорці за тиждень після розлучення
багато не отримаєш.
Як детально розписано.
О боже. Тобто є ваше голе фото на яхті.
Покажіть. Воно тут?
Та ну. Ви б не сказали, якби не хотіли комусь показати.
Будь ласка.
Його зробили з гелікоптера, коли я засмагала.
Чорт забирай, Ребекко.
Це справжні цицьки?
Я, як хлопець-підліток, не можу на них не дивитися.
Де ви їх взяли?
Від мами.
Невже що ви заборонили це друкувати?
Я б усім показала.
Так. Мені треба працювати далі.
Вибачте. Так.
Дякую.
Бувайте.
Босоніжки.
Босоніжки, так.
Ви дуже мене вразили
вашим гарним бюстом, Ребекко.
Коли я вперше побачив шкільну футбольну команду,
я не вірив, що початкова школа Ричмонда переможе хоч в одному матчі,
тим більше стане чемпіоном ліги.
Щоб відсвяткувати, ми запросили нового менеджера ФК «Ричмонд»
Еда Лассо.
Дякую. Дуже дякую.
Привіт, діти. Як життя?
-Дрочило. -Джейкоб.
Усе гаразд.
Я захотів прийти
і привітати вас з вдалим сезоном.
Але є ще одна людина, яка дуже хоче з вами зустрітися.
Будь ласка, привітайте
капітана вашого ФК «Ричмонд» Роя Кента.
Рой! Рой!
Так.
Я ніколи не любив публічних виступів і школу.
Завжди вважав це марнуванням часу.
Може, вийдемо з цього душного залу
на поле і поганяємо м'яча?
Круто, що ти це робиш.
Я це роблю, бо тут учиться моя племінниця.
-Справді? Де вона? -Ота дурепа.
Вона йде сюди.
Повідбиваємо м'яч головою?
Добре. Ходімо.
Сюди. Шикуйтеся.
Головою. Молодець.
Наступний. Чудово.
Наступний. Головою.
Наступний.
Молодець. Наступний.
Наступний. Добре.
Мені подобається.
-Добре. -Рою, іди сюди.
Покажи їм, як це робиться. Я теж зроблю пару ударів.
Готовий? Давай.
Молодець. Іди сюди.
Давай, Фібі. Покажи, що вмієш.
Добре. Будеш воротарем.
Ого. Прямо в ніс.
Молодець, Фібі.
Ой.
Вибач за кров.
Тримай.
Але не клонуй мене.
Радий знайомству. Бережи себе.
З усіх гостей, що до нас приходили, ви пробули найдовше.
-Дякую, що запросили нас. -Салют.
Ще раз дякую.
Рою, було супер.
А твоя племінниця дуже мила.
Годі з мене ваших маніпуляцій і дурних подарунків.
Чому взагалі «Складки часу»?
Це прекрасний роман.
Історія маленької дівчинки, яка несе на собі тягар влади,
подорожуючи в космосі.
Саме так.
Тобто я маленька дівчинка?
Було б непогано.
Що ж. Це неважливо.
Бо я роблю те саме, що й усі жителі міста –
рахую дні до вашого від'їзду.
Тренте, ти величезний козел. І завжди ним був.
Фібі, ходімо.
Їсти хочете?
Невелика традиція.
Починаймо битву.
Тед Лассо?
-Привіт, Оллі. -Ти ба! Чого це ви тут?
Ти ж мене запросив, пам'ятаєш?
Я запрошую всіх, кого везу в машині.
Оллі, це мій друг Трент.
-Трент, це мій друг Оллі. -Дуже приємно.
Поздоровляю. Ви обидва зустріли хорошу людину.
Ви вже визначилися з замовленням?
А що рекомендує шеф-кухар?
Це мій тесть. Ви не проти гострої їжі?
Хай зробить нам як своїм рідним.
Ви хоробра людина.
Я вас поважаю.
Це може бути не найкращий вибір.
Будь ласка.
-Налітайте. -Зараз.
Запах проникає аж у мозок.
-Вам сподобається. -Дякую.
Невже в Канзасі добре готують індійські страви?
Не знаю. Ніколи не їв індійських страв.
Ого... Гостре.
Ой. Я ніби вогнем дихаю.
Я не зможу це їсти.
Що? Ні. Треба з'їсти,
інакше ми осоромимо Оллі перед рідними.
-Ні, я справді не можу. -Покладіть мені на тарілку.
Ви добра людина.
Якщо ви так любите Канзас, чому...
Чому ви поїхали звідти і стали тренером у спорті, який ледве розумієте?
Через гроші?
А що, мені за це платитимуть?
Смачні страви?
Скажіть тестю, що все чудово.
Тату! Він каже, усе чудово!
Теде. Ви поводитеся безвідповідально.
Клуб важливий для міста.
Я це знаю.
Справді.
Тренте, що ви любите?
Писати?
-Так. -Так.
Добре, бо вам це вдається.
-Дякую. -Прошу.
А я люблю тренувати.
Повторю це ще раз,
щоб ви не подумали, що вперше почули мене неправильно.
Для мене успіх – це не перемоги й поразки.
Це допомога молодим людям стати кращими
на полі й поза ним.
І це не завжди легко, Тренте,
так само як і рости без людини, яка в тебе вірить.
Дозвольте спитати.
Мій язик досі в роті?
Бо в мене зараз почнуться галюцинації від гострої їжі.
Мені треба йти.
-Дедлайн. -Так, треба працювати.
Але скажу вам так.
Мені було приємно з вами спілкуватися, Тренте.
Ви це серйозно?
Так.
-Дякую. -Прошу.
Усе гаразд?
Зазвичай однієї тарілки вистачає,
але ми знаємо, як ви, американці, їсте.
Починаймо.
Покуштуйте оце.
-Краса, так? -Вище краси. Вогонь.
«Голос пані Котрої був серйозний.
Що ти розумієш?
Що це маю зробити я.
А не хтось інший».
Чорт!
Це погане слово, дядьку Рою.
Не твоє діло, Фібі.
Будь чемна.
ЛАЙНЮК
-Так? -У мене є чернетка статті.
-Зачитай. -Назва: «Заблуканий Тед».
«Хоч би що ви думали про Теда Лассо як про футбольного тренера,
запевняю вас, сприйняти правду буде ще важче».
-Привіт, як справи? -Добре. Як ваш ніс, тренере?
-Добре, дякую, що спитав. -«Але cприйняти треба,
бо Тед у нашій громаді
хоробро або по-дурному стикається з наслідками своїх дій».
-Привіт, хлопці. -«Вирішувати вам».
Відчепися, дрочило!
-Привіт. -Так.
-Перестань. -Завжди так.
«Так, він узявся не за свою справу.
Він двічі повторив, що його не цікавить перемога "Ричмонда".
Але якщо Лассо помиляється, важко збагнути, що ж тоді правильно».
Чому ти замовк?
Будь ласка, пам'ятайте, це написав не я, а Трент Крімм.
Продовжуй.
-«У царині, де головне – еґо, -головне – еґо
-Тед скромний». -Тед скромний.
Як тренер, він ніколи не принижує гравців.
Привіт, Рою. Я не знав, що ми проводжаємо тебе на пенсію.
Чорт!
Не лізь більше до Нейта!
Не знаю, кого з вас я вдарив,
бо погано бачу в темряві,
але це стосується всіх!
Він поволі росте, і його стає неможливо ігнорувати.
Ванільна горілка.
Ви що, діти?
Кілі.
Рой.
Чи він дозволяє послідовникам ставати лідерами,
чи з поваги їсть гострі страви,
від яких йому точно стане погано.
Ключі.
Зараз, зараз.
І хоч я вважаю, що Тед Лассо зазнає невдачі,
а «Ричмонд» чекає пониження в лізі,
я не радітиму, коли це станеться.
Бо я не можу не вболівати за нього.
Чорт!
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк