BOGHANDEL NYE & BRUGTE - GAMLE & SJÆLDNE
[dør knirker]
[bil dytter i det fjerne]
[børn snakker]
Ingen skateboards på gangen.
Jeg kørte ikke på det.
Ikke spise på gangen. Vi har en kantine.
Jeg kan godt lide at spise alene.
Det kan du gøre i kantinen sammen med alle de andre.
[puster ud]
[dreng] Det var den sygeste kamp i går.
- Ja, det er vildt. - Hold da op.
- [dreng 1] Hej. - [dreng 2] Hej.
Så I, hvad der skete i går? Jeg afleverede til ham.
Jeg fik den igen, vendte rundt og skød...
- Pas på! - Curtis! Er du okay?
Min skudarm.
Her. Tag min ispose.
Jeg hedder Ruben.
Jeg er ny her.
SPØGELSESFORFATTEREN
Det er et godt nummer, men hvorfor er Sasuke hele tiden så led?
[dreng på computer] Han er den sidste overlevende i landsbyen.
Det er altså megahårdt.
Han skal da ikke lade det gå ud over Naruto.
Det er ikke let at være ny.
Det ved du alt om. Hvordan går det der?
[sukker] Der er en milliard mennesker i byen.
Jeg kan ikke skate nogen steder.
Byen er larmende, så jeg kan ikke sove.
Og i dag spildte jeg suppe, så skolens mest populære dreng faldt.
Har du suppe med i skole?
Min mor gør mit liv så svært for mig som muligt.
Jeg hader det her.
Men du er da sammen med din bedstefar.
Hvordan har han det?
Det har været hårdt for ham. For os alle sammen.
Det hjælper at være her.
Super. Nu får jeg det dårligt over at brokke mig.
Godt. Ved du, hvem du lyder som?
- Du skal ikke sige Naruto. - [griner]
Har du set mine nøgler, skat?
Hej, Kai.
Hej, frøken Reyna.
Ring til mig senere, Ruben. Så kan vi se en film.
Fedt nok. Vi ses.
[ding fra computer]
Du elsker Kai,
men du må prøve at få nogle nye venner.
Jeg har prøvet, mor, men alle er så latterlige.
Det er ikke min skyld.
Du skulle også tømme din madpakketaske, når du kom hjem fra skole.
Hvor er isposen?
Jeg lånte den til en dreng, der slog sig. Vi spiste nærmest frokost sammen.
Det er godt, du ikke spiser alene længere.
- Hvad hedder din nye ven? - Curtis, tror jeg.
Jeg har fået en ven. Må jeg ringe til Kai igen?
Nej. Gå ned og hjælp din bedstefar i butikken.
Mor, måske skulle vi droppe suppe som madpakke?
[ding af elevatorklokke]
[klokker klirrer]
[pige] Hej, bedstefar.
[bedstefar] Chevon.
[dør lukker]
[bedstefar] Hvad syntes du om den?
Det var en sej bog. Tak.
Var Sådan virker hjernen sej?
Ja. Nu ved jeg ikke, hvad jeg vil studere.
Jeg havde overvejet datalogi, men nu måske psykologi.
- Hvor gammel er du nu? - 12.
Du har god tid.
Hvordan går det?
Fint. Jeg er lidt træt, men det kan en kop kaffe hjælpe på.
Bliver du hurtigere træt efter bedstemors død? Det er ikke godt.
Slut. Ikke flere psykologibøger til dig.
Fra nu kommer du på kur med let litteratur.
Jeg mener det.
Jeg er okay, Chevon. Selvom Tess er borte, er hun stadig hos mig.
Især her. Hun elskede butikken.
Sikke en overraskelse. Chevon er her.
Bedstefar lånte mig en bog.
- Det er en boghandel, ikke et bibliotek. - [klokker klirrer]
Undskyld mig. I får fred til at tale om det,
unge nu engang taler om i dag.
Sig til, hvis du stadig er træt efter kaffen, bedstefar.
Han er ikke din bedstefar. Han er min.
Jeg har ingen bedsteforældre, så jeg har adopteret ham.
Det kan man ikke bare.
Jeg hørte om suppen.
Hvordan det? Det er lige sket.
To lærere talte om det på lærerværelset.
- Lærerværelset? - Jeg lånte mikrobølgeovnen.
Fedt.
Du behøver altså ikke at spise alene.
Jeg sagde til bedstefar...
Din bedstefar...
...at du gerne må sidde hos mig og mine venner.
Jamen I sidder altid og laver geometriopgaver.
Og hvad så?
Jeg sætter dem her på plads.
De begynder at råbe.
VILLAGE-BØGER
Det var vildt sjovt. Mia tog fat i Chloe...
- Donna, det gjorde ondt. - Så må du løfte jern.
Det går. Der skal bare is på.
Syret.
- Jeg skal bruge en ny bog. - Jeg har ikke tid.
Det tager kun et øjeblik. Engang elskede vi at komme her.
Kan du huske det? Da vi var små, kiggede vi på bøger i timevis.
Jeg er ikke lille længere.
Jeg bliver ældre for hvert minut. Kom nu.
Lad mig lige se fantasyafdelingen.
Fint nok. To minutter.
Hvad laver du?
[hvisker] Ikke noget. Jeg arbejder.
Du behøver ikke at hviske. Det er jo ikke et bibliotek, vel?
- Hvad? - Hmm.
Det er dig.
Hvordan går det? Hvad med armen?
Den her har det fint.
Nå ja. Jeg må hellere at se komme videre...
Åh!
Min juice.
[vinden suser]
Wow.
HEJ
[Donna] "Hej."
- Vi smutter, Donna. Nu. - Ja, jeg har nok bøger derhjemme.
[instrumental jazz]
[fr. Reyna] Far, jeg har tænkt på, hvordan vi kan forbedre butikken.
Jeg vidste ikke, den skulle forbedres.
Jeg kunne rydde lidt op.
Synes du, den skal forbedres? Ruben?
Hvad?
Tja... Der er støvet og koldt,
og nogle af gulvbrædderne er ujævne.
Stedet har sjæl.
[fr. Reyna] Salgstallet falder, far.
Du må modernisere butikken. Der er ikke gjort noget siden min barndom.
- Man skal ikke ændre det, der virker. - Jeg har lige sagt, den ikke virker.
Hvem har lyst til dessert?
- Hej, Chevon. - [bedstefar] Perfekt timing, Chevon.
Hej.
"Hej." Hvad mente du med det?
Ikke noget. Jeg mente bare hej.
Hej, Chevon. [Griner] Hvad har du der?
Bedstemors berømte æbletærte. Jeg fik den hemmelige opskrift.
Øjeblik. Har du ingen familie?
Jo, Ruben, men de bryder sig ikke om hjemmelavet dessert.
Hjemmelavet? Bedstemor lavede ikke selv dejen.
Det ved jeg godt. Det er hemmeligheden. Butikskøbt.
[latter]
Jeg savner hende.
Det gør jeg også.
Det er okay at græde. Eller at lade være.
Sorg udtrykkes på mange måder.
Vi ville bare spise en hyggelig familiemiddag, Chevon.
Jeg skal sige dig, hvad der virker. Tærte.
Jeg tager tallerkenerne.
Hvordan har din dag været? Er der sket noget interessant?
Nej. Ingenting.
- Hmm. - Hvem vil have tærte?
- Mig. - Mig.
[klokken ringer]
SMÅKAGER CHOKOLADESTYKKER
CITRONPIE
Hej. Hvordan går det?
Hvordan har skulderen det? Fulgte du mit råd?
Ja, jeg gav den hvile i går.
Hævede du den? Skiftevis is og varme? Lagde den i slynge?
Okay, jeg læste faktisk ikke din sms, men jeg har det fint.
Kom så.
- Én mere. Kom nu. - Curtis.
Hvad er det der? Du skulle være basketspiller. Snydt.
KAGESALG
CITRONPIE MED MARENGS CUPCAKES
TÆRTER PUND TIL PUND-KAGER
TIL SAMLING
"Til samling." Så du det?
- Hvad snakker du om? - "Til samling." Så du det ikke?
Jeg kan kun se cupcakes. Lækkert.
Du har sagt, at jeg ikke må tale til dig på skolen,
men der foregår noget uhyggeligt.
- På menuen står der... - "Til samling."
Ja, jeg kan også se det.
Det er din skyld.
Hvordan det?
Siden du kom hertil, har vi set mærkelige beskeder.
Jeg har ikke set dem før, så måske er det din skyld.
Hold nu op. Tror I, at andre kan se dem?
Ja. Chevon kan.
Hvad kan det betyde?
- Jeg aner ikke, hvad I taler om. - Drop det.
"Til samling." Vi kan alle sammen se det.
Ja, men vi er nok de eneste, for ingen andre reagerer.
Fint. Måske kan jeg godt se det, men der er en logisk forklaring.
Det er et spøgelse.
Hvad? Et spøgelse?
Måske hallucinerer vi.
Måske ser vi syner. Det kan forårsages af stress.
Jeg er i hvert fald stresset. Det har ikke været let at flytte.
Jeg har en vigtig basketballkamp.
Jeg er ikke stresset.
Overgearet og lidt sulten, men ikke spor stresset.
Jo, du er. Du ved det bare ikke.
Lad os sige, at det er stress, og glemme alt om det.
Fint med mig.
Okay.
VILLAGE-BØGER
Åh, ved mine ører og knurhår! Mit lommeur er gået i stå!
Kommer jeg nu for sent på arbejde?
Undskyld mig.
Ved I, hvad klokken er? Jeg må ikke lade dronningen vente.
Ved du, hvad klokken er? Ingen tik? Ingen tak?
Sig, det er din kælekanin.
Hr. H. Kanin, tak.
Jeg vil gerne vide, hvad klokken er.
I det mindste ser vi ikke beskeder længere.
Klokken er næsten otte.
Ved mine kære poter! Jeg vidste det. Jeg har ladet dronningen vente.
- Farvel. - [Chevon] Nej.
Du går ingen steder.
Der er en talende kanin, og kun vi kan se den.
Hvordan kan det lade sig gøre?
Spøgelset, der sendte os beskederne,
har også sendt kaninen.
Eller også er kaninen et spøgelse.
En spøgelseskanin. Uhyggelig, men nuttet.
Der er ikke noget spøgelse.
Hvor ved du det fra? Har du læst lige så mange spøgelseshistorier som mig?
Det er klassisk spøgelsesadfærd.
Bortset fra det med kaninen.
[klokken ringer]
Fart på. Vi kommer for sent.
For sent? Så er vi fem.
Dronningen vil være nådesløs. Jeg må straks finde hende!
Lad os bare komme gennem dagen og mødes her efter skole. Okay?
Så sent på den.
Dronningen tolererer ikke slendrian.
Vær sød at skynde jer. Der er ikke mere tid.
Ingen minutter, ingen sekunder, ingen millisekunder.
Gider du hjælpe?
Ud. Vi er midt i en prøve.
Men der er ikke tid! Før mig straks til dronningen.
Jeg er frygtelig sent på den.
- Lad mig være. - Jeg...
Jeg ville låne en blyant af Chevon, fordi min egen knækkede.
[skælver] Rædsomt.
Nå...
Nej, ikke dig. Undskyld. Flot klaret, men jeg leder...
Dig. Jeg kræver, at du eskorterer mig til Hendes Majestæts gemakker.
Hvad? Nej.
Helt enig. Jeg forventede mere, Curtis.
- Hvad er det her? - Hvad laver du? Hold op.
- Er det et kort? - Giv mig det.
Det er da ikke et kort! Hvordan kommer jeg hen til min dronning?
Du er utilfreds med karakteren,
men det hjælper ikke at krølle arket sammen.
[børn griner]
Åh!
Jeg bønfalder Dem. Før mig til dronningen.
Ellers ender jeg som kanin i karry, så sikkert som amen i kirken.
[hvisker] Jeg aner ikke, hvad du snakker om, men du er nuser.
Tal ikke til mig, som om jeg... Det er dejligt.
Det føles... Ja, lige der. Det er godt.
[Donna griner]
[klokken ringer]
Beklager, Chevon. Noget foregår der, og det er ikke stress.
Jeg ved det. Nu er jeg virkelig stresset.
- Kaninen distraherede mig. - Det giver ingen mening.
Den slags skete aldrig på min gamle skole.
Det er nok aldrig sket på nogen andre skoler.
BEGYND VED BEGYNDELSEN
Jeg har ikke skrevet det.
[Donna] "Begynd ved begyndelsen." Begyndelsen af hvad?
Begyndelsen af dagen? Tidernes begyndelse?
Den første besked var i boghandlen. Måske skal vi gå derhen.
Kom.
Stop.
Curtis? Kan vi tale sammen?
Jeg indhenter jer.
Hr. Saunders har lige fortalt, at du fik 2 i prøven.
Ja. Jeg kan forklare det.
Du kender reglerne. Alle på sportsholdene skal holde snittet.
Jeg har koncentreret mig om kampene. Jeg gør det bedre næste gang.
Sikkert, men indtil da er du sat af holdet.
Det kan du da ikke. Det er uretfærdigt.
Hvis du brokker dig, kommer du slet ikke på igen.
Kom i gang med lektierne.
[Ruben] Spurgte rektor til din skulder?
Sagde du, at jeg gjorde det? Og hvordan vidste hun det?
Træneren siger, jeg ikke spiller næste gang.
Ikke for at prale, men jeg er holdets bedste spiller.
Er det ikke at prale?
Jeg troede, din skulder var okay.
Den er blevet helt stiv. Han vil have, jeg hviler den.
Hej, Ruben. Er det venner eller kunder?
Ingen af delene, men de er her med mig.
Hej. Du må være Curtis.
Ja.
Hyggeligt at møde dig. Ruben har fortalt om dig.
- Har han det? - Ja.
Kom op bagefter.
Jeg har lige lavet suppe.
Hvad er der med din mor og suppe?
Jeg ved det ikke. Det er sundt og let at lave.
Hvad så nu?
Vi skulle derhen, hvor det hele begyndte.
"Begynd ved begyndelsen."
Lad os kigge efter en besked.
Måske skal vi gøre som i går.
Skal jeg skade Curtis igen?
Skal vi ikke sige, at det er vores plan B?
Hvad er det, vi overser?
Lad os nu se. Vi så de mystiske beskeder,
og så pludselig dukkede kaninen op,
som ville hen til dronningen. Var det sådan?
Ja, bortset fra "Begynd ved begyndelsen".
"Og fortsæt til enden. Derefter stopper du op."
- Hvad var det? - Mit yndlingscitat
fra Alice i eventyrland.
Er der i den bog for eksempel en sød kanin med et lommeur?
Ja, han var altid bange for at komme for sent.
Det er den.
Det var en af din bedstemors yndlingsbøger.
Vi har vist et eksemplar ved klassikerne
lige ved rejsebøgerne.
KLASSIKERE
- Hvad? - Hvad står der?
Ikke noget. Siderne er blanke.
Jeg forstår det ikke.
Kaninen fra bogen må være sluppet ud.
- Men hvem har lukket ham ud? - Spøgelset, der sender beskeder.
Donna, glem nu det spøgelse.
Jeg fatter ikke, jeg siger det her, men...
...et spøgelse ville jo give mening.
Hvorfor kommunikerer det sådan? Hvorfor altid på skrift?
Måske kan det kun det.
Så det er en spøgelsesforfatter?
- Spøgelsesforfatter. Forkortet S.F. - Ja.
Apropos...
SKOLE
- [Ruben] "Skole"? - Kom.
Der kom vi fra.
Kunne S.F. ikke have sagt det, før vi gik så langt?
Slap af. Vi kan tage bussen.
Fedt. Betaler S.F. billetterne?
[Curtis] Vi har ledt i en halv time. Kom bare, S.F.
[Chevon] Jeg må snart gå. Jeg skal til stemmetræning.
- Jeg vidste ikke, du kunne synge. - Det kan jeg heller ikke... endnu.
[Curtis] Wow.
Okay. Mærkeligt.
- [Chevon] Hvad skal vi gøre? - [Donna] Følg efter det.
S.F. ruller den hvide løber ud. Kom nu.
[mandestemme] Hvor er kontakten?
Ja. Sådan. Og sådan.
Klokken er mange. Det er over tetid.
Tetid?
Nåda!
Det var en... overraskelse!
Det må du nok sige.