Hallo, Ruben.
Hei, Lydia. Takk for at du kom. Alle er der inne.
La oss gå.
Jeg hadde på følelsen at du ville ringe.
Fordi du er synsk.
Faktisk, ja.
Fint at du kom. Vi har viktige spørsmål.
Jøye meg. Hva har skjedd her?
Vi holder på...
...å pusse opp.
Dere hadde spørsmål?
Ja. Da du snakket med Rubens bestemor om spøkelset her,
-sa hun hvem spøkelset kan være? -Nei.
Kan du hjelpe oss med å finne det ut?
Snakke med det?
Jeg kan lytte.
Hvis en ånd snakker til meg, kan jeg prøve å samtale.
Du bør åpne øynene. Spøkelset skriver vanligvis.
Ok.
Jeg føler dens nærvær.
Den vil ikke snakke med meg, men kun gjennom dere.
Hva gjør vi?
Det var kult da vi trodde at bestemor hjemsøkte oss...
...men dette spøkelset er en fremmed.
Dessverre kan jeg ikke hjelpe.
Hvis spøkelset har en ufullført sak, hviler det ikke før den er fullført.
Bokånden
KJØP TI BØKER OG FÅ DEN NESTE GRATIS!
Ni bøker til, den neste er gratis.
Kanskje gjør jeg det. Jeg elsker denne butikken.
Da blir det åtte bøker til.
-Kos deg med folkeeventyrene. -Ja.
Takk. Ha en fin dag.
Kom inn.
Hei.
Du bør vaske rommet ditt.
Kom du hit for å si det?
Bestefar og jeg har snakket sammen,
og siden vi er så opptatt med oppussingen,
tenkte vi at du kan begynne å hjelpe til i butikken.
Jeg hjelper til.
Mer som meg da jeg var ung.
Kanskje du kan bruke kassen.
Det kan være kult.
Men du sa at du hatet det.
Ja, men det gjorde meg til en bedre voksen.
Det lærte meg arbeidsmoral,
tidsstyring, regnskap, å snakke med folk...
Hold opp. Jeg skal gjøre det.
Det blir kult å henge med bestefar.
Og dere har nok ikke råd til en som tjener mer enn ukelønna mi.
Gutt...
Jeg har ikke engang råd til ukelønna.
Chevon, er du hjemme?
Hei, mamma.
Alt i orden, vennen? Vi prøvde å tekste.
Beklager, jeg gjorde lekser.
La oss spise sushi ute i kveld.
Kan vi ta hentemat?
Unnskyld, men jeg har en oppgave og debatten å forberede.
Og jeg må øve til klaverkonserten.
Og jeg må sende en e-post om Modell-FN.
Er det alt?
Prøv å kutte en aktivitet.
-Nei, jeg finner en løsning. -Hør,
vi er stolte av alt arbeidet ditt,
men du har for mye å gjøre. Du er bare én person.
Jeg klarer det. Stol på meg.
Ok, men jeg håper du har rett.
Kan vi spise noe annet? Sushi som hentemat er ikke godt.
Curtis, lukk vinduet. Det er iskaldt!
Nei. Det er for varmt!
Så demp radioen.
Nei, jeg må overdøve snorkingen din.
Jeg snorker ikke!
Hvordan vet du det hvis du sover?
Nok. Jeg lukker vinduet.
Nei, ikke...
Hei!
Hva er alt bråket?
Donna snorker, og det er for varmt med lukket vindu.
Beklager at dere ikke har egne rom som hos moren deres,
men dere må slutte med dette.
En av dere tar sofaen. Finn ut av det.
Jeg kan ikke sove der. Jeg har basket i morgen.
Jeg får spesialundervisning og bruker masse tid på lekser.
Broren din har rett. Tar du sofaen?
Greit.
Nå kan jeg se på TV.
Nei. Det er sengetid.
Så urettferdig!
Skru av kampen.
-Nytt fra bokånden? -Ingen tegn til henne.
Eller ham. Eller hvem enn.
Det fremmede spøkelset.
Hvorfor er den ikke reparert? Den har lekket lenge.
Noen vil snuble i bøtta.
Hvis du ikke liker det, bør du stille til valg.
Gjerne, men ikke med min timeplan.
STILL TIL HAMMETT ELEVREGJERING
Foreldrene mine syns jeg gjør for mye.
Og de vet ikke...
Bokånden er tilbake.
Jaså?
Jøss. Hvilken bok er hun fra?
Hei, lille drage. Hva heter du?
Kanskje vi bør la den være.
Unnskyld. Jeg mente ikke å skremme deg.
Kan jeg klappe deg?
Den kiler.
Ekkelt.
Hva? Hun er søt.
Hun er en drage.
Hun får ikke slikke ansiktet mitt.
Hva feiler det meg? Jeg bommer.
Du er rusten. Prøv igjen.
Du klarer det nok igjen.
Ikke tenk på det.
Jeg mistet lykkeermet mitt
i klesvasken hos pappa.
Bare skyt.
Håpløst. Jeg trenger den gamle.
Du tenker for mye. Det er ikke ermet.
Jeg har brukt det de siste tre sesongene.
Ja, og det var ekkelt.
Hei, Jake. Vi overtar.
Inn med albuene.
Hun har rett.
Jeg var ikke i posisjon.
Ikke la ham bli for lenge.
Vi ses i morgen. Stort å ha deg tilbake.
Ut fra ansiktene deres
må Bokånden ha frigitt en ny figur.
Håper den er fra ei kort bok.
BOKHANDEL
Hva syns du om denne?
Hva er det?
En espressomaskin til bakrommet.
En smultringbutikk i nærheten selger kaffe.
Ja, og pengene går til den butikken istedenfor vår.
Vi har ikke råd.
Jeg har jobbet med det. Se.
Ta en kikk på...
...det nye nettstedet vårt.
Hvorfor trenger vi det?
Ingen bruker telefonkatalogen lenger.
Slik kan vi kunngjøre arrangementer, som dyreadopsjonen.
Den vil trekke folk hit.
Du må se dette stedet på en annen måte.
Du er god til å tegne.
Takk.
Kan jeg hjelpe deg med noe?
Nei, jeg kikker bare. Dette er et fint sted.
Det tilhører bestefar.
Fine joggesko.
Takk. Det er Fei Shen.
-Hva er det? -Et merke.
Det betyr "Flyvende gud".
Kult.
Kanskje vi ses.
Ruben, bestemoren din...
Det fremmede spøkelset har frigitt nok en figur.
Vi vet hva vi må gjøre.
Finne ut boka hun er fra.
Hva med Drager elsker taco?
Bokåndens sak er nok ikke taco-relatert.
Du vet aldri.
Ruben, går det bra?
Dette vil høres rart ut,
men dragen ligner veldig på dragen jeg malte i går.
Jeg visste det.
I går kveld malte jeg dragen her, og nå er hun der.
Bokånden må ha frigitt henne fra maleriet.
Men Bokånden har kun frigitt figurer fra bøker.
Vi trodde at Rubens bestemor var Bokånden.
Nå er alt mulig.
Har du malt noe annet?
Ja.
-Å nei. -Hva var det?
Chevon, jeg skal lage ett maleri hver dag til formingen.
Ei dagbok. Bare jeg skal se den.
Hvorfor forteller du meg dette?
Husker du da du rettet på
uttalen min av "ond-sinn-et"?
Det er "ondsinnet".
JEG VET ALT
Hun er en klon av Chevon.
De er identiske.
Ikke helt. Jeg er en bedreviter.
For det syns Ruben om deg.
Dermed skjorta med "Jeg vet alt".
Syns du jeg er en bedreviter?
Nei, beklager. Jeg lettet på trykket.
Vil Bokånden levendegjøre alt vi maler?
Bare én måte å finne ut det på.
Mal en stjerne.
Det såret. Du skulle ha visst bedre.
Hun skulle ikke se den.
Samme det. Det går bra.
Ferdig, men den er ennå her.
Få prøve.
Vil du heller stadig uttale "ond-sinn-et" feil?
Kanskje.
Ingenting skjer. Kanskje det bare er Rubens malerier.
Ruben,
du må male noe.
Du er veldig god. Jeg sikler.
Takk.
Tror du det vil fungere?
Det fungerte!
La du igjen en sandwich på kjøkkenet?
Ja. Beklager.
Vent. Hvis hun ser sandwichen...
Da ser hun alt.
Fort, få dragen inn i skapet.
Hallo. Her er sandwichen din, Ruben.
Den er min. Takk.
Så du at Chevon kom?
Ja.
-Interessant skjorte. -Takk. Ruben laget den.
Kan du og vennene dine komme ned
mens du sitter i kassa?
Ja. Unnskyld, jeg ble avledet. Kommer straks.
Takk.
Dette er utrolig.
Bokånden gir liv til Rubens malerier.
Men hvorfor ser moren min klonen og sandwichen?
Kanskje fordi de er fra malerier og ikke bøker.
Bokånden må ønske at vi skal male noe. Men hva?
Det finner vi visst ut.
Bokånden ble visst lei av engelsk.
Som jeg sa, alt er mulig nå.
Chevon, fram med telefonen. Vi har oversetter-appen.
Nettopp. Smart.
Jeg er deg.
Det er kinesisk. "Gyllen drage".
Vi har nok malt det Bokånden ønsket.
Det er en gyllenaktig drage.
Hva skal vi gjøre med den?
Jeg finner det ut.
Hva med...
Hun kan bli med meg. Jeg kan ha bruk for henne.
Som foreldrene mine sa, er jeg én person.
Nesten perfekt. Del A går litt fort.
Nettopp. Takk.
Det går neste gang. Hvordan går historieoppgaven?
Må du spørre?
Chevon?
Gjem deg.
Nei. Gjem deg, du. Jeg ordner dette.
Kom inn.
-Spilte du ikke piano? -Jo.
Nå jobber jeg med historie.
Det hørtes flott ut. Fortsett slik.
Takk. Glad i deg, pappa.
Dette er flott.
Sammen kan vi gjøre alt.
Kanskje jeg kan bli elevrådsleder.
La oss begynne med det grunnleggende. Sitt.
Kan du sitte?
Hvem er flink jente?
Jeg kan ikke score. Jeg trenger lykkeermet.
Curtis, jeg ba deg stoppe.
Det er kamp i morgen. Jeg klarer ikke å score.
Jeg må øve.
Nei, slipp den. Slem drage!
-Donna, be henne slippe den. -Slipp.
-Du skal sove på sofaen i natt. -Nei.
Greit. Vil du sove sammen med dragen? Hun må være her inne.
Rocco, unnskyld, men du bør ikke være her.
Ok, men jeg advarte deg.
Vær snille og lukt på hverandre.
Bli venner.
Curtis!
Mitt eneste håp er å finne lykkeermet.
Gå inn på stua.
Ruben kan male ermet for meg. Hvorfor tenkte jeg ikke på det?
Ta opp klærne dine!
Ser du at den rakner?
På kanten?
Ja. Det er viktig. Det må være likt.
Donna tekster stadig.
-Kanskje du bør svare. -Hva annet?
Det er en flekk på albuen.
Navnet mitt står på den.
Curtis, jeg vet ikke om vi bør gjøre dette.
Vær så snill. Laget regner med meg.
-Vi har en viktig kamp i morgen... -Ok.
Send meg alle bildene.
Hei, er Curtis der?
Dragen tygget på ei av skjortene dine.
Vet ikke om jeg kan hindre henne i å tygge på andre.
-Ta dem opp. -Det er ikke jobben min.
Jeg hater å dele rom.
Takk for at du maler ermet. Du er en reddende engel.
Hvordan går det?
Ikke bra. Curtis er plagsom.
Jeg måtte sove på sofaen på grunn av ham.
Det er ingen plass til dragen.
Pappas leilighet er for liten for oss.
Skjønner. Jeg må dele bad med mamma og bestefar.
Skulle ønske jeg hadde et eget rom.
Jeg må på jobb.
Ok. Ses senere.
Se deg for.
Hei.
Rocco.
Kutt ut, Rocco!
Donna, stå opp. Ruben klarte det!
Lykkeermet mitt er tilbake. Jeg kan score igjen!
Jeg prøver å sove.
Våkne.
Jeg skal vise dere noe.
Dette stedet er ledig. Det er i bygningen vår.
Det er et røverkjøp. Vi kan flytte inn i dag.
Men det beste er
at forrige leieboer la igjen alt dette.
Det er en symaskin og ei idétavle til designene mine.
Rommet er som skapt for meg.
Jeg har ikke fått noe.
Du har ditt eget rom.
Ja, og skyteermet.
Se.
Rocco kan få eget rom.
Jeg kan bruke det til noe annet.
Som du vil. Det er ditt rom.
Mens jeg er på skolen, fullfører du historieoppgaven.
Etter skolen øver jeg på piano, mens du debatterer.
Temaet er kjempelett.
"Skal elever gi lærere karakter?"
Vil du notere?
Mens du er på skolen, fullfører jeg oppgaven.
Etter skolen øver du på piano, mens jeg debatterer. Temaet er...
Ok. Jeg skjønner.
-Du vet alt. -Ruben syntes det var galt.
Så du malte en ny leilighet til dem?
Ja. Det er utrolig.
Nesten for mye.
Skapet er like stort som vårt gamle soverom.
Du kan ha dragen der inne.
Og lykkeermet mitt gir masse lykke.
Det er magisk. Se.
Jeg skulle spise den.
Ruben. Hva gjør du?
Bokånden frigir nok ikke maleriene dine
så du kan male hva vi vil.
Kanskje ikke, men kan vi ikke ha det gøy?
Jeg har ikke malt en million dollar.
-Ok. -Sier du det?
Tross hva du tror, vet jeg ikke alt.
Jeg skulle ikke ha kalt deg bedreviter. Unnskyld.
Alt i orden?
Ja.
-Du klarer det aldri derfra. -Å ja? Se.
Lykkeermet er tilbake!
Vi knuser Oakmont i ettermiddag.
Skal jeg prøve et lykkearmbånd eller noe?
Det er ikke lykkeermet mitt. Det er øvelse.
Du har rett. Rusten måtte av.
Her, sentre.
Unnskyld.
Skjønner. Du har en god periode. Ikke ødelegg.
-Ses på kampen. -Greit.
Hva?
Jøss. Ting fungerer virkelig.
Ja, litt for bra.
Rart. Jeg bare må skyte.
Se. Få sentre til deg.
Ser du?
Hva skal jeg gjøre? Jeg kan ikke sentre.
Ta av skyteermet.
Å ja.
Det går ikke av.
Sikkert fordi Ruben malte det på armen min.
Det er bedre enn da du alltid bommet.
-Hei. -Hvordan gikk oppgaven?
Ferdig. På skrivebordet.
Dette er 20 sider. Det skal være fem.
Så forkort den, da. Jeg står for hvert ord der.
Har ikke tid. Jeg må øve på pianoet.
-Forberedte du deg til debatten? -Ja. Lett.
Jeg får best karakterer, ergo er jeg den mest troverdige taleren.
Ergo vinner jeg debatten.
Ikke si det.
Er "ergo" for pretensiøst? Jeg kan si "derfor".
Nei. Dette blir et problem.
Kanskje trenger vi en ny plan.
Chevon, klar? Vil du ha skyss til debatten,
-må vi dra nå. -Kommer.
Vent.
Sett på maken, svært proff.
Jeg kler meg slik at jeg blir ansett som en troverdig taler.
Overflatisk taktikk, men effektiv.
Ok, hvis du sier det.
Innrøm det, pappa. Nettsiden funker. Se alle kundene.
Ro deg ned. Det er ti personer.
-Ruben. -Mamma, jeg tuller.
Du var kjempeflink. Seriøst.
Jeg bør høre på deg oftere.
Siden du hører på meg,
husker du at du spilte jazzgitar her da jeg var liten?
Hva med en jazzkveld? Det vil trekke folk.
Jeg liker det.
Hei, Chevon.
Hei, jeg må snakke litt med Ruben.
Ok.
Stopp klonen min.
Tegn henne på månen om du vil.
Men ikke debatten.
Ok.
Tusen takk for at du gjør dette.
Hvor er penselen min?
Det er mange i den boksen.
De er til oljemaling. Jeg brukte vannmaling til...
Ruben. Det haster. Bruk en av de andre penslene.
Ok.
JEG VET ALT
Hva syns du?
Flott. Hvorfor er den ikke borte fra papiret?
Gi den et øyeblikk.
Bokånden, gjør greia di.
Hvorfor går det ikke?
Vet ikke. Alt jeg har malt før, ble levende.
Den eneste forskjellen er...
Penselen.
Hvor er den andre penselen?
Jeg vet ikke. Den er... borte.
Tekst: Jon Ivar Sæterbø