Iztērējām visu dienu un izrakņājām internetu,
bet šī fotogrāfija mums atklāja īsto Meisonu Brigsu.
-Viņu var saukt arī otrā vārdā. -Alberts Hjūss.
Gribēju teikt - rakstošais spoks.
Tips Brigsa grāmatas aizmugurē ir tas pats, kas dzirkstī.
Tagad mums sev jāpajautā: kāpēc lai šis "tips" izmantotu pseidonīmu?
Pirms nāves viņš bija ģimenes jurists.
Kurš pa naktīm acīmredzot rakstīja slavenus detektīvromānus.
-Vatsone, esi tik laba - izslēdz kannu! -Nē.
-Par ko tu esi tik dusmīga? -Zinu, ka Emmai pateici, ka esi dzīva.
Es to izlasīju savādā grāmatā par mūsu dzīvi.
-Paga! Vai Emma ir Šerlokas mājsaimniece? -Jā.
Algota darbiniece zināja, ka dižā Šerloka ir dzīva,
bet draudzenei un pavadonei nebija ne jausmas.
Dārgā Vatsone, neapspriedīsim to tagad! Mēs esam lietas valgos.
Pavadone? Valgi? Viņas gan dīvaini strīdas.
Man tā lieta nerūp.
Tieši tā. Man likās, ka nebūtu gudri atklāt, kur atrodos,
-pēc tā, kas notika pagājušo reizi. -Es pieļāvu vienu kļūdu.
Tevis dēļ būtiskas ziņas nonāca pie informatora.
Viņš mani piemuļķoja. Piemuļķoja pat tevi.
Neriskēju, lai Moriartijas vīri mani neatrastu.
Atstāsim pagātni pagātnē un iedzersim tēju!
Nē! Vairs nekādas tējas. Nekādas palīdzēšanas.
Nekādas draudzības.
Esi pierādījusi, ka tev mani nevajag, tātad varēsi atrisināt šo lietu viena.
Pagaidiet! Dr. Vatsone!
Džona!
Viņa ir prom.
Rakstošais spoks
Varbūt viņai tikai vajadzēja nolaist tvaiku.
Jā. Atklāt, ka esi grāmatas tēls, noteikti nav viegli.
Es tikai darīju, kā bija labāk. Kā viņa dzīvos šajā dīvainajā pasaulē?
Vatsonei nepadodas būt neredzamai. Viņa vienmēr grib sarunāties.
Drīz viņa atgriezīsies.
Kā visi diži detektīvi zina,
kad kaut ko nevari kontrolēt, ir jāpievēršas lietai.
Sveiki!
Sveika, Reinas kundze!
-Jūs dzerat tēju? -Esam sākuši to darīt.
-Atpūšamies kā vecos laikos. -Nu labi.
Mums tagad jāiet.
Jā. Tiksimies rīt skolā, Rūben.
Ei, es zinu - tu teici, ka negribi iesaistīties politikā,
bet vai neesi padomājis, cik tas būtu jautri?
Nē. Neizklausās jautri.
Nu beidz! Risināsim problēmas, padarīsim skolu labāku.
Piedod! Atbilde joprojām ir nē.
Forši.
Tu taču nepadosies, vai ne?
Man likās - viņai bija jābūt kopā ar tavu skolotāju.
Ei, mamm! Ātri esi atpakaļ.
Vai tev nebija jābūt kopā ar Sondersa kungu?
Bija, bet viņš atcēla, jo bija jālabo darbi.
Valdzinošā skolotāju pasaule!
Nu gan attaisnojums!
Darbu labošana skolotājam ir labs attaisnojums, lai atceltu randiņu.
Ideāls attaisnojums. Nepārbaudīsi - neuzzināsi.
Viņam daudz darba. Nu labi. Būs citi randiņi.
-Jā. -Ja vien atkal nebūs jālabo darbi.
Šajā laikā gan sievietes ģērbjas dīvaini!
Sondersa kungs?
Kad uzzināsim atzīmes par pēdējo darbu?
Varbūt rīt. Man vēl nav iznācis tos izlabot.
Man tā nepatīk gaidīt!
Uztver to kā rakstura audzināšanu!
Žēl! Es arī cerēju, ka darbus izdos.
Viņš mammai teica, ka jāatceļ randiņš, jo jālabo darbi.
-Tātad... -Viņš tavai mātei meloja.
-Kāpēc lai viņš tā darītu? -Pajautāšu.
Neatklāj viņam, ka to zini!
Labi.
-Domājat - Vatsonei mūsu pietrūkst? -Nezinu. Viņa bija nikna.
Lūdzu, nerunājiet ar mums, kad apkārt ir cilvēki!
Nuja. Dažreiz aizmirstas, ka esmu neredzama.
LAIMES RATS
Es ieskatījos nākotnē
un zinu, ka drīz atkal pie manis atnāksiet.
Kas tur ir? Nāciet iekšā!
Vai te kāds ir?
Ak kungs!
SVEIKI
Sveiki!
MĀCĪBU LABORATORIJA
-Vai tu kādu meklē? -Konsultante teica, lai atnāku,
-ja vajag palīdzību. -Kērtiss, ja?
-Jā. -Esmu Fīldingas kundze.
-Kā tev šodien varu palīdzēt? -Vai varu dabūt šādu audiogrāmatu?
RIVERA LITLA PIEDZĪVOJUMI
Nevaru palīdzēt.
Kaut varētu!
Mums nogrieza budžetu, tāpēc audiogrāmatas nevaram abonēt.
Ja nevarēšu to noklausīties, paies mūžība, kamēr izlasīšu.
Man žēl, Kērtis. Patiešām.
Es par to runāju ar priekšniecību, bet necik tālu netiku.
Nekas. Paldies par palīdzību.
-Jou, Džeik! -Sveiks!
Tev vajag palīdzību?
Nē, vecīt. Sajaucu telpas. Neesmu labi izgulējies. Kā iet?
-Re, man jaunas sporta tupeles. -Labās!
Cerams, ka tās tev palīdzēs iemest.
-Šonedēļ esmu iemetis vairāk nekā tu. -Noteikti.
Es veicu izpēti par periodu, kad Alberts Hjūss rakstīja kā Meisons Brigss.
Jāsaka - tie 20. gadsimta 50. un 60. gadi šķiet ļoti intriģējoši.
Zini, kam tie būtu patikuši?
Vatsonei. Zināt? Jūs par viņu daudz runājat.
Viņa man ir tuvākā uzticības persona.
Kurai ļāvāt noticēt, ka esat mirusi. Jāsaka - es arī būtu nikna.
Man bija savi iemesli, kas tagad nešķiet tik svarīgi, kad viņa ir prom.
Kāds ir Kērtisa mīļākais saldējums?
Viņš nekandidēs ar tevi kaut kāda "Saltuma" dēļ.
"Saltums". Skaidrs.
"Saltums" neizklausās pēc ēdiena.
-Vai neesat redzējušas manu vesti? -Nē, neesmu.
Vēl viena lieta, kurā mesties iekšā.
Nespēju noticēt! Mana mīļākā veste.
Dona, ja gribi šo lietu atrisināt,
noliec emocijas malā un vadies pēc faktiem!
Kāpēc jūs domājat, ka tā ir lieta? Ne visur ir noslēpumi.
Nieki! Lietas balstās arī uz sīkumiem.
Tā, vispirms apraksti savu vesti!
Tā ir melna, priekšā divas kabatas, rāvējslēdzis un...
-Aizmugurē zebras galva? -Jā. Kā jūs zināt?
Tā ir mugurā tai meitenei.
Slouna. Jauniņā nozagusi manu vesti.
Tas bija viegli. Nu es atkal uztraucos par Vatsoni.
-Nespēju noticēt! -Un es pret viņu biju jauka.
-Dona, pagaidi! -Ei, Slouna!
-Tā ir mana veste. -Nē, nav. Visiem tādas ir.
Zinu, ka mana.
Tur ir makaronu traips, jo es to ēdot nenovilku,
kaut arī mamma lika novilkt.
Kļūdījos. Piedod!
Uz redzi!
Laba aizdomās turētās nopratināšana,
bet slikti, ka sacepies, kā jūs, bērni, sakāt.
Jā. Jums pilnīga taisnība, Dženisa.
Esam kļūdījušies, un tā ir tikai mūsu vaina.
Bet vai jūs nekādi nevarat mums palīdzēt?
Šī grāmatnīca mūsu ģimenei ir desmitiem gadu.
Bez apdrošināšanas naudas mēs postījumus nenovērsīsim.
Jā, saprotu. Paldies, ka mēģinājāt. Un vēlreiz atvainojos par to dienu.
Nepaveicās.
Šoreiz es visu esmu salaidis dēlī, ja?
Tā nesaki! Mums tikai jāizdomā, kā citādi izremontēt veikalu.
Varbūt ir kāds turīgs labdaris, kas jūsu ģimenei varētu palīdzēt.
Mūsu problēmas neatrisina bagātnieki, kas nokrīt no debesīm.
Varbūt, ja atradīsiet manuskriptu, būs atlīdzība.
Kāpēc esat tik nopietni? Tādi aizdomājušies.
Domājam, kā izremontēt veikalu.
Manējie to nevar atļauties. Tā ir mūsu vaina, ka tas ir izdemolēts.
Formāli vainīgs ir spoks, kurš izlaida Frankenšteinu.
Kā jau teicu - formāli.
Ir arī jāatrod Alberta Hjūsa pazudušais manuskripts.
Tur es nevaru palīdzēt, bet varu iepriecināt Ševonu.
Es nolēmu ar tevi kandidēt.
-Ko? Nopietni? -Jā.
Nesapriecājies par daudz, citādi pārdomāšu.
Labi. Esmu mierīga. Bet likās, ka politika tevi neinteresē.
Skolā ir daudz lietu, kas jāsaved kārtībā.
Tieši tā.
Šķiet, ka skolēnu padome ir vienīgais veids, kā to izdarīt.
-Esmu šokā. -Tas ir lieliski.
-Padomā, cik daudz laba izdarīsim! -Vispirms jāuzvar.
Nebūs viegli panākt, lai tevi atkal atbalsta.
Mēs to varam.
Un man ir arī "Saltums" ar tavu vārdu uz tā.
Es pagaršoju, un tas ir ļoti garšīgs našķis.
Tas viss ir forši,
bet mums jāatsāk meklēt manuskriptu.
Tas ir dīvaini.
Nē, tas ir rakstošais spoks. Viņš atgriezies.
Apbrīnojami! Tas spoks jums tiešām raksta.
"Pērc un glabā 545".
-Vai tā ir mīkla? -Kas ir jāpērk un jāglabā?
-Jāiet uz veikalu? -Uz kādu veikalu?
Zinu. "Pērc un glabā" ir vieta, kur cilvēki glabā savus krāmus,
pie mammas darba.
-Nez ko nozīmē "545"? -Varbūt noliktavas telpas numurs?
Re? Jau tagad esam laba komanda.
Norāde. Kaut man spoks palīdzētu atrisināt lietas!
Jums ir Vatsone. Piedodiet!
Nu, ko mēs gaidām?
Ko visi tie cilvēki te dara?
-Te būs izsole. -Izsole?
Reizi mēnesī izsola mantas no telpām, par kurām nav samaksāts.
Kā tajā TV šovā.
Es redzēju sēriju, kurā kāds dabūja daudzas vintāžas žaketes.
Es redzēju, ka atrada sena kuģa enkuru.
Paldies, rakstošais spok!
Tātad manuskriptam jābūt vienā no telpām.
Tās ir kā dārgumu medības. Zināt, kam patika dārgumu medības?
-Vatsonei noteikti iet labi. -Varbūt.
Tad viņa mūs ir pametusi, lai risinām šo lietu vieni paši.
Kad atradīsim manuskriptu, atradīsim Vatsoni.
-Apsolu. -Redzams, ka viņa negrib, lai atrodam.
Nāciet man līdzi! Apstaigāsim pieejamās telpas.
Pēc tam visi varēs piedalīties izsolē.
Un atcerieties - aiztikt nedrīkst! Nu labi. Ejam!
Tā. Šurp, ļaudis! Nāciet vien! Sekojiet man! Telpas pa labi.
Telpas priekšā. Telpas tur.
5188, 5187.
Visām telpām ir četrciparu numuri, bet norādē - trīsciparu.
Tam noteikti ir kāds iemesls. Meklēsim tālāk!
Kāpēc cilvēkiem ir visi šie krāmi?
Kas vienam krāms, otram dārgums.
Kaut mums būtu šāda vieta, kur glabāt Donas drēbes!
Es negribu vairāk mantu, kā saiet vienā istabā.
Iedomājies, kā ir dalīt istabu ar Donu!
Šurp!
Skatieties! Kastes.
-Grāmatas par tieslietām. -Te rakstīts "Klientu lietas".
KLIENTU LIETAS D-F
-Šķiet, ka jurists. -Norādes var pārņemt par daudz.
Kā zinām, ka šīs ir Alberta mantas?
To varētu apliecināt šis Alberta Hjūsa diploms.
TOMPSONA UNIVERSITĀTE ALBERTS HJŪSS
Izcili, Kērtis!
Mums jānosola šī telpa.
Nesaprotu. Šī ir 5183. telpa, bet spoka norādē ir skaitlis 545.
Jā. Tas nav loģiski.
Bet spoks mūs šurp atveda.
Piekrītu. Tātad manuskriptam te kaut kur jābūt.
-Ei! Neaiztikt! -Atvainojos.
Tur nedrīkst iet iekšā.
Dodiet man visu savu naudu!
Vēl neesi viceprezidents, bet jau šefo.
Ar prieku piedalīšos.
-Diez vai varēsim to izmantot. -Nuja. Cita valsts.
Tā. Tātad kopā ar manu naudu mums ir 35 $ un...
-pieci centi. -Ak! Varētu nopirkt visu ēku.
-Ne šajā pilsētā. -Laiki tiešām mainījušies.
-Domājat - ar to pietiks? -Sākam ar 5180. telpu.
Solīšana sākas no 100 $.
Nu, mēs atkrītam.
-100. -100. Sola 100 $. Vēl kāds?
100 pirmo reizi. 100 otro reizi.
Pārdots par 100 $. Lūdzu.
-Jā! -Nākamā - telpa numur 1583.
Tā ir tā. Varbūt uzvarētājs mūs ielaidīs paskatīties.
Laba doma.
-Solīšana sākas no 100 $. -100!
125!
Sola 125.
Tā, kas mums pārdeva akmeni Frankenšteina briesmonim.
-Lidija. -Ko viņa te dara?
-150! -150! Sola 150!
-200. -200. Sola 200.
-250. -250. Sola 250!
-300. -300 pirmo reizi!
300 otro reizi! Vēl kāds?
Pārdots par 300 $.
Sveika, Lidija no "Laimes rata"!
Rūben! Es tevi atceros. No "Ciema grāmatām".
Jā. Vai drīkstam apskatīt to telpu, ko tikko nosolījāt?
-Tā piederēja mūsu draugam. -Labprāt palīdzētu. Tiešām.
Bet esmu lojāla tam garam, kurš ar mani sazinājās
cerībā nosargāt 5183. telpu.
Paga! Vai spoks teica, lai nākat šurp?
Nu, savā ziņā. Šis gars ir izvēlējies rakstīt.
-Spoks jums raksta? -Jā.
Atvainojiet! Jāskrien.
-Nespēju noticēt. -Domājat - rakstošais spoks?
Cik citu spoku tad raksta cilvēkiem vēstījumus?
Jā, tas ir rakstošais spoks.
CIEMA GRĀMATAS
Esmu samulsusi. Kā es to neparedzēju?
Neviens neparedzēja.
Bez savas draudzenes esmu kā bez galvas.
Kāpēc lai spoks sūtītu Lidiju uz "Pērc un glabā"?
Varbūt mēs bijām pārāk lēni.
Mums jāsatiek Lidija. Kaut kas te neiet kopā.
Un, kā vienmēr saka Šērla: vadieties pēc lietas faktiem!
Bet es saku daudz izjustāk.
Spoks aizsūtīja mūs uz noliktavu ar nolūku,
un mums jānoskaidro, kāds tas ir.
LAIMES RATS
-Zināju, ka atnāksiet. -Tāpēc, ka esat medijs?
Jā. Un arī tāpēc, ka gribējāt apskatīt to pašu noliktavu, ko es.
Pastāstiet mums par to spoku,
-kurš jūs turp aizsūtīja! -"Spoks" ir neglīts vārds!
-Es saku "gars". -Es saku "rakstošais spoks".
Rakstošais spoks. Tas man patīk.
Nu, lai vai kā gari mani uzrunā, es atbildu.
Mēs gribējām zināt: vai noliktavā atradāt ko interesantu?
-Kādā ziņā interesantu? -Svarīgus dokumentus vai manuskriptus.
Nē, bet kompensācija par noliktavu nekaitētu.
Tātad nekā.
Kāpēc īsti esat te? Un kāpēc prasāt par manuskriptu?
-Tāpat vien. -Es zinu, kas notiek.
-Tiešām? -Jūs runājat ar gariem, kā es.
-Ne gluži. -Mēs tos lasām.
Garš stāsts.
-Zināt, ko man tas atgādina? -Neaiztieciet!
-Gari? -Vai jums garšo tēja?
Ševona, nav īstais laiks tējai.
Patiesībā ne visai, bet mans gars uzstāja.
Paga! Vai jūsu garam garšo tēja Earl Grey?
Jā, ar citronu. Kā tu zini?
-Paceliet! -Tiešām?
Mans gars ir atgriezies no noliktavas.
-Domāju, ka zinām, kas ir jūsu gars. -Kas tad?
Godīgi sakot, ja es pateiktu, jūs neticētu.
Mēs zinām, ka tur esat, Vatsone. Atveriet!
Vatsone!
Šerloka!
Kā jūs te nokļuvāt?
Tas bija elementāri, dārgā Dona.
Es zināju, ka man jāpierāda sava vērtība un jāatrisina lieta pašai,
bet nezināju, ar ko sākt, jo esmu neredzama.
Lai atrastu pazudušo manuskriptu,
man vajadzēja atrast kādu, kas tic pārdabiskajam
un nebūtu šokēts, kad es pārvietotu priekšmetus
vai, kā jūsu spoks, rakstītu vēstījumus.
Un viņas vizītkarti es atradu tavā norāžu grāmatā.
Kā tu nonāci līdz noliktavai?
Mēs caurskatījām visus publiski pieejamos datus par Albertu Hjūsu.
Tie aizveda pie viņa bijušās sekretāres,
kura teica, ka saņēmusi paziņojumu, ka līdz noteiktam datumam
no noliktavas jāizvāc bosa mantas, citādi tās izsolīs.
Mēs zinājām: šis ir vajadzīgais pavērsiens lietā.
Nolēmām izmēģināt laimi noliktavā "Pērc un glabā".
Tu tiešām to paveici.
Es atvainojos par to, kā visu pametu.
Atvainoties vajadzētu man.
Vajadzēja pateikt, ka esmu dzīva.
Man pietrūka tevis un mūsu lietu.
Es domāju, ka mana labākā draudzene ir zudusi uz mūžu.
Man prieks, ka viss nokārtojies, bet, Dr. Vatsone, vai atradāt manuskriptu?
Diemžēl ne. Bet... kaut kas te ir.
Metāla lāde, bet tai ir atslēga ar kodu.
Izmēģināju Alberta dzimšanas dienu un tās ielas numuru, kur atradās viņa birojs,
bet līdz šim man nav izdevies to atvērt.
Pamēģiniet 545!
Pieci, četri, pieci.
-Rakstāmmašīna un kaste ar papīru. -Tas viss?
Likās, ka spoks atvedis mūs šurp manuskripta dēļ.
Tuvu. Šai jābūt tai rakstāmmašīnai, ar kuru viņš to rakstīja.
Spoks gribēja, lai to atrodam.
Es piekrītu. Tas nav bez nolūka.
Es arī piekrītu. Ko vēl var uzrakstīt ar rakstāmmašīnu?
Kvīti. Rakstu.
Vai slepenu vēstuli.
-Paskatieties! -Uz ko es skatos?
Šo vēstuli atradām paslēptu omes istabā,
un šo vēstuli es tikko nodrukāju.
Burts "u" abās vēstulēs ir slīps pilnīgi vienādā leņķī.
Tās ir vienādas līdz sīkākajai detaļai.
Meisons Brigss ir uzrakstījis šo vēstuli manai omei.
Tulkojusi Inguna Puķīte