Po celodennom pátraní na nete
sme našli reálnu fotku Masona Briggsa.
- A má aj druhé meno. - Albert Hughes.
Alebo aj Duch kníh.
Človek na obálke Briggsovej knihy je ten zo zábleskov.
Otázka znie, prečo tento týpek používa falošné meno?
Do smrti bol advokátom v centre mesta.
A po nociach písal slávne detektívky.
- Watsonová, stíš to. - Nie.
- Čo ste namrzená? - Emme ste prezradili, že žijete.
Bolo to v tej divnej knihe o našich životoch.
- Moment. To je tá Sherlockovej chyžná? - Áno.
Chyžná to vedieť mohla, ale najoddanejší zástanca sa to nedozvie.
Drahá, teraz nie. Mučí nás ten prípad.
Zástanca? Muky? Divný súboj.
Na prípad kašlem.
Presne. Po tom, čo sa stalo, som už nechcela
- prezrádzať svoje súradnice. - Bože, jedna chyba.
Kľúčový údaj unikol k udavačovi.
Prekabátil ma. Dokonca aj vás.
Nedovolím, aby ma Moriarty našiel.
Zabudnime na to, dajme si čaj.
Nie! Už žiadny čaj, žiadna asistencia.
Žiadne priateľstvo.
Nepotrebujete ma,
dokážete si to vyriešiť aj sama.
Moment! Watsonová!
Joan!
Je preč.
DUCH KNÍH
Musí sa len trochu vyzúriť.
Muselo ju vziať, že je len postavou z knihy.
Zachovala som sa správne. Ako len tento svet zvládne?
Ona nevie zostať v anonymite. Rada sa baví s ľuďmi.
Čoskoro sa vráti.
Dobrý detektív vie,
že ak niečo nemá pevne v rukách, mal by sa sústrediť na prípad.
Ahojte.
Dobrý.
- Čajová párty? - Náš nový rituál.
- Taká naša retro zábavka. - Fajn.
Mali by sme ísť.
Áno. Tak zajtra v škole.
Počuj, chápem, že politiku nemusíš,
ale vieš, ako by sme sa zabavili?
To nie je zábava.
Ale choď. Riešiť problémy a zlepšovať školu?
Prepáč. Odpoveď znie stále nie.
Fajn. Fajn.
Nevzdáš to, že?
Nemala byť s tvojím učiteľom?
Ahoj, mami. Čo tak skoro?
Mala si byť s pánom Saundersom.
Áno, ale musí opravovať písomky.
Báječný svet učiteľov.
Slabá výhovorka.
Učitelia sa vždy vyhovoria na písomky.
Je to stará osvedčená výhovorka.
Má toho veľa. Rande bude aj inokedy.
- Jasné. - Ak nebude zase opravovať.
Dnešné ženy nosia divné šaty.
Pán Saunders?
Kedy nám vrátite oznámkované písomky?
Možno zajtra. Ešte som to nestihol.
Neznášam čakanie.
Trénujete si tým trpezlivosť.
To je blbé. Dúfal som, že dnes nám ich prinesie.
A mame povedal, že kvôli písomkám odložil rande.
- Takže... - Oklamal ju.
- Ale prečo? - Spýtam sa ho.
Neťahaj hneď všetky tromfy.
Dobre.
- Čo myslíte, chýbame Watsonovej? - Neviem. Bola vážne naštvaná.
Prosím vás, neprihovárajte sa nám pred ľuďmi.
Ach, jasné. Občas mi vypadne, že ma nevidia.
KOLESÁ ŠŤASTIA
Pozrela som do budúcnosti, viem, že sa sem čoskoro vrátite.
Kto je to? Vstúpte!
Je tu niekto?
Panebože!
AHOJ
Ahoj.
LABORATÓRIUM
- Hľadáte niekoho? - Poradca ma poslal sem,
- že mi poradíte. - Curtis, že?
- Áno. - Ja som Fieldingová.
- Ako ti pomôžem? - Máte z tohto audioknihu, prosím?
DOBRODRUŽSTVÁ BYSTRINY
Žiaľ, nie.
- Ah. - Mrzí ma to.
Okresali nám rozpočet, na audioknihy nám nevyšlo.
Musím si ju vypočuť, čítanie mi zaberie večnosť.
Mrzí ma to. Vážne.
Riešila som to s kompetentnými, ale bez úspechu.
To nič. Vďaka za pomoc.
- Čau, Jake! - Ahoj.
Chodíš na doučko?
Figu, netrafil som dvere. Som nevyspatý. Čo nové?
- Aké mám tenisky? - Fasa.
Snáď v nich konečne trafíš kôš.
- Dal som ich viac ako ty. - To sedí.
Overovala som si
obdobie, keď Hughes písal ako Mason Briggs.
50. a 60. roky vyznievajú naozaj neobvykle.
Vieš, komu by sa páčili?
Watsonovej. Veď ju spomínate stále.
Nuž, je to môj najbližší dôverník.
Ktorého ste oklamali, že nežijete. Úprimne, aj mňa by to naštvalo.
Mala som dôvod. Ale ten mi je nanič, keď mi odišla.
Akú zmrzku ľúbi Curtis?
Skalnatou cestou si ho určite nekúpiš.
Cesta, chápem.
„Skalnatá cesta" neznie ako jedlo.
- Nevideli ste mi nikto vestu? - Nie, nevideli.
Fajn, ďalší prípad na vyriešenie.
Neverím. Moja obľúbená vesta.
Donna, ak to chceš vyriešiť,
city daj bokom, nechaj sa viesť faktami.
Prečo to má byť prípad? Nie všetko je záhada.
Aj z väčších blbostí vznikajú prípady.
Poďme poporiadku. Ako vyzerala?
Čierna s dvoma vreckami vpredu, mala zips a...
- Zebru na chrbte? - Odkiaľ to viete?
Má ju na sebe to dievča.
Sloane. Nováčik mi šlohol vestu!
To bol ľahký prípad. A zase ma trápi Watsonová.
- Toto si dovolí? - A bola som k nej milá.
- Donna, počkaj. - Ahoj, Sloane.
- To je moja vesta. - Nie. Takúto má ktokoľvek.
Ale táto je moja!
Ten fľak od cestovín je z obeda, keď som si ju nevyzliekla,
hoci mi to mama prikazuje.
Moja vina. Prepáč.
Maj sa.
Výsluch podozrivého ušiel,
ale zbytočne si sa vytočila, ako vravíte vy deti.
Máte úplnú pravdu, Janice.
Naša chyba, pravda je na vašej strane.
Dá sa nám nejako pomôcť?
To kníhkupectvo vlastníme desaťročia.
Bez poistného to nedokážeme opraviť.
Rozumiem. Vďaka za snahu. A ešte raz prepáčte za ten včerajšok.
Nuž, nevydalo.
Dobabral som to, však?
Nehovor tak. Niečo vymyslíme.
Možno vás zo šlamastiky vytiahne nejaký bohatý darca.
Bohatí darcovia nepadajú z neba.
Za ten rukopis možno bude nejaká odmena.
Prečo ste všetci vážni? Nahoďte tváre mysliteľov.
Trápi nás oprava obchodu.
Nemáme na ňu. Skomplikoval ju náš omyl.
Technicky Duch kníh vypustil aj Frankensteina.
Ale ako vravím, technicky.
Musíme nájsť chýbajúci rukopis Alberta Hughesa.
V tom vám nepomôžem, ale asi poteším Chevon.
Idem do toho s tebou.
- Čo? To myslíš vážne? - Áno.
Žiadne zbytočné nadšenie, lebo to odvolám.
Dobre. Dobre. Som pokojná. A ja že na politiku kašleš.
V škole toho treba veľa napraviť.
Presne tak.
A tá študentská rada je možno naozaj jediný spôsob.
- Teda! Som šokovaná! - Fantastické.
- Pomôžeme škole. - Najprv musíme vyhrať.
Získať ľudí na svoju stranu nám dá zabrať.
Zvládneme to.
Teba získať bolo tiež ako chodiť po skalnatej ceste!
Už som ju ochutnala. Úžasná lahôdka.
To je fakt super,
ale vráťme sa konečne k tomu rukopisu.
To je divné.
Nie! Duch kníh sa vrátil!
Úžasné. On vám naozaj píše.
„Obchod a viac 545."
- To je hádanka? - Čo je viac než obchod?
- Nákupné centrum. - Obchod s reštauráciou?
Nie obchod, ale sklad Store and More na nepotrebné veci pri maminej robote.
- Ale prečo 545? - To bude číslo skladovej bunky.
Vidíš? Už tvoríme super tím.
To je tip. Aj mne by mohol pomáhať duch.
Máte Watsonovú. Och! Prepáčte.
Tak na čo ešte čakáme?
Čo tu robia tí ľudia?
- Čakáme na aukciu. - Akú?
Raz mesačne je na zahodené veci aukcia.
Ako v telke.
V jednej časti raz jeden získal kopec retro-viest.
A raz tam našli starú lodnú kotvu.
Vďaka, duch.
Takže tu niekde bude ten rukopis.
Ako hľadanie pokladu. Viete, kto rád hľadal?
- Vidím to na Watsonovú. - Možno aj ona.
A ak áno, má smolu, keď to teraz nechala na nás.
Keď objavíme rukopis, nájdeme aj ju.
- Sľubujem. - Očividne o to nestojí.
Poďte za mnou, predstavím vám jednotky.
A potom si ich môžete vydražiť.
A nezabudnite, nič nesmiete chytať. Fajn, môžeme ísť.
Fajn, tadiaľto. Pokračujte. Jednotky sú vpravo.
Na celej chodbe. Sú všade.
Päť, jeden, osem, osem. Osem sedem.
Sú štvorčíselné, ale duch spomenul len tri čísla.
Asi na to mal dôvod. Hľadajme ďalej.
Prečo sa vyhadzujú takéto veci?
Pre niekoho odpad, pre iných poklad.
Jedna bunka by sa hodila na Donnine handry.
Neznášam preplnenú izbu.
Viete si predstaviť, koľko toho má Donna?
Poďte sem!
Pozrite. Krabice.
- Knihy práva. - Tu je nejaká zložka „Klienti".
KLIENTI D - F
- Bol to právnik. - Tých indícií ale je.
Ale patria Albertovi?
Tu je diplom vystavený na jeho meno.
THOMPSONOVA UNIVERZITA
Ohromný postreh, Curtis.
Túto bunku musíme získať.
Niečo mi nesedí. Má číslo 5183, v indícii bolo číslo 545.
Áno. To nedáva zmysel.
Ale duch nás navigoval sem.
Súhlas. Takže rukopis tu musí byť.
- Hej! Nedotýkať sa. - Pardon.
Dovnútra sa nesmie chodiť.
Fajn. Dajte mi všetky peniaze.
A to ešte nie si viceprezident!
Rada v prípade prispejem.
- Tie nám asi nepomôžu. - Chápem. Iná krajina.
Fajn. spolu s mojimi máme 35 dolárov a...
- päť centov. - Tak.
Za to bude celá budova.
- Nie v tomto meste. - Časy sa ozaj zmenili.
- Bude to stačiť? - Začíname bunkou 5180.
Vyvolávacia cena 100 dolárov.
Fajn, a sme z hry.
- Sto! - Sto. Mám 100 dolárov. Kto dá viac?
Sto dolárov po prvé. Sto dolárov po druhé.
Predané za sto. Užite si to.
- Áno! - A teraz bunka číslo 5183.
To je naša. Možno nám víťaz dovolí poobzerať sa v nej.
Hlavička!
- Začíname na 100 dolároch. - Sto!
Stodvadsaťpäť!
Mám stodvadsaťpäť.
To je veštkyňa, čo nám predala kameň za Frankensteina.
- Lydia. - Čo tu robí?
- Stopäťdesiať! - Mám ponuku 150!
- Dvesto. - Dáma zvyšuje na dvesto.
- Dvestopäťdesiat. - Už tu mám 250!
- Tristo. - Tristo po prvé!
Tristo po druhé! Prihodí niekto?
Predané za tristo.
Dobrý, Lydia, z Kolies šťastia.
Och, Ruben. Pamätám si ťa z kníhkupectva.
Áno. Dovolili by ste nám obzrieť si vašu bunku?
- Patrila nášmu priateľovi. - Rada by som vám pomohla.
Ale som verná duchovi, ktorý ma kontaktoval,
aby som tú bunku zachránila.
Moment! Kázal vám sem prísť duch?
Nuž, ako sa to vezme. Jeden mi rád vypisuje.
- Zvykne vám písať duch? - Áno.
Pardon, už musím ísť.
- Neverím! - Podľa vás je to náš duch kníh?
Koľko duchov píše ľuďom správy?
Áno, je to duch kníh.
KNÍHKUPECTVO
Som zmätená. Ako som to mohla nevidieť
Nikto z nás.
Bez mojej priateľky som úplne mimo.
Prečo by duch Lydiu poslal do Store and More?
Možno sme moc pomalí.
Musíme ísť za Lydiou. Celé je to divné.
Ako vraví Shirl, nechaj sa viesť faktami.
Ja to hovorím s citom.
Duch nás tam neposlal náhodou,
musíme zistiť, aký mal dôvod.
KOLESÁ ŠŤASTIA
- Vedela som, že prídete. - Lebo ste veštkyňa?
Áno. A aj preto, lebo ste si chceli prezrieť moju bunku.
Poviete nám o duchovi, čo vás
- tam poslal? - Duch je hrozné slovo.
- Duša je krajšie. - Duch kníh ešte krajšie.
Duch kníh. To sa mi páči.
Nuž, keď ma duša osloví, odpoviem jej.
Našli ste v tej bunke niečo zaujímavé?
- A čo je zaujímavé? - Dôležitý dokument, rukopis?
Nie, najradšej by som bola, keby mi vrátili peniaze.
Takže nič.
Prečo ste tu? Prečo sa pýtate na rukopis?
- Len tak. - Viem, o čo tu ide.
- O čo? - Aj vy hovoríte s dušami.
- Ani nie. - My ich čítame.
To je nadlho.
- Toto mi je povedomé. - Nechytať!
- Duše? - Pijete čaj?
Chevon, na čaj nemáme čas.
Ja ani nie, ale tá moja duša.
Moment. Vaša duša pije Earl Grey?
Áno, s citrónom. Ako vieš?
- Zober to. - Si si istý?
Duša sa vrátila zo skladovej bunky.
- Asi vieme, kto to je. - Kto?
Úprimne, aj tak by ste nám neverili.
Watsonová, vieme, že ste tam. Otvorte!
Watsonová.
Sherlock.
Ako ste sem dostali?
To sú základy, drahá Donna.
Vedela som, že musím dokázať svoju hodnotu a prípad vyriešiť sama.
No nevedela som, ako začať, lebo som neviditeľná.
Aby som rukopis našla,
potrebovala som osobu veriacu na duchov,
ktorú nešokuje, keď pohnem predmetom
alebo napíšem odkaz ako duch.
Vo vašej knihe indícií bola jej vizitka.
A ako ste vošli do bunky?
Prezreli sme staré záznamy o Albertovi Hughesovi.
Tie nás doviedli k jeho právničke,
ktorá chcela vyprázdniť skladovú jednotku
s dokumentami jej klienta skôr, ako ju vydražia.
Vedeli sme, že toto je zlomový bod prípadu.
Skúsili sme šťastie v Store and More.
A zvládli ste to.
Prepáčte mi ten štýl, akým som odišla.
Nie, vy prepáčte mne.
Mala som vám povedať, že žijem.
Chýbali ste mi, aj naše prípady.
Myslela som si, že som navždy stratila najlepšiu priateľku.
Teší ma, že ste si to ujasnili, ale našli ste ten rukopis?
Žiaľ, nie Ale... niečo tu predsa len je.
Kovová truhlica, ale má zámku s číselnou kombináciou.
Dátum Albertových narodiek
a čísla ulíc sídla právničky som skúšala,
ale zatiaľ sa mi nepodarilo otvoriť ju.
Skúste 545.
Päť, štyri, päť.
- Písací stroj a papiere. - Nič viac?
Duch nás sem určite naviedol kvôli rukopisu.
Už sme blízko! Určite ho písal na tomto stroji.
Chcel, aby sme ho našli.
Súhlasím. Všetko má svoj dôvod.
Tak je. Čo sa dá na stroji ešte napísať?
Recept. List.
Alebo tajný list.
- Pozrite. - Čo mám vidieť?
Toto je list z babičkinej izby,
a tento som práve napísal.
Písmeno„U" je na oboch listoch naklonené úplne rovnako.
Sú identické do najmenších detailov.
Ten list napísal babke Mason Briggs.
Preklad titulkov: Ladislav Jakab