Ми цілий день провели в інтернеті,
але за цим фото знайшли справжнього Мейсона Бріґґса.
-Також відомого як... -Альберт Г'юз.
Або Письменник-привид.
Чувак з палітурки книжки Бріґґса був у іскрі.
Треба дізнатися, чому цей «чувак» користувався псевдонімом.
Він усе життя був адвокатом.
Видно, детективи писав ночами.
-Ватсон, прошу, вимкни чайник. -Ні.
-Чого ти така сердита? -Ти сказала Еммі, що жива.
Я прочитала про це в дивній книжці про нас.
-Емма – економка Шерлок? -Так.
Наймана працівниця знала, що Шерлок жива,
а подруга й соратниця – ні.
Дорога Ватсон, не зараз. Нас мучить ця справа.
Соратниця? Мучить? Дивна в них сварка.
Мені начхати на справу.
Отож. Було б немудро розкривати, де я,
-після тих подій. -Я тільки раз помилилася.
Ти видала донощику важливі відомості.
Він мене обдурив. Тебе теж.
Люди Моріарті могли знайти мене.
Забудьмо минуле й випиймо чаю.
Ні! Ніякого чаю. Ніякої допомоги.
Ніякої дружби.
Ти довела, що я зайва
і що ти розкриєш цю справу без мене.
Доктор Ватсон!
Джоан!
Вона пішла.
Послання від привида
Може, вона хоче заспокоїтися.
Так. Важко дізнатися, що ти з книжки.
Я хотіла як краще. Що вона робитиме в цьому дивному світі?
Ватсон не вміє бути невидима і любить поговорити.
Вона скоро повернеться.
Усі великі детективи знають:
коли не контролюєш ситуацію, зосередься на справі.
Привіт.
Вітаємо, міс Рейна.
-У вас чаювання? -Вирішили влаштувати.
-У старомодному стилі. -Ясно.
Нам треба йти.
Так. Побачимося завтра в школі, Рубене.
Знаю, ти не хочеш лізти в політику,
але уяви, як нам буде цікаво.
Нічого цікавого.
Та ну. Вирішувати проблеми, робити так, щоб у школі стало краще?
Вибач, Шевон, але я відмовлюся.
Кльово.
Ти ж не здасишся?
Вона ж має бути на побаченні з твоїм викладачем.
Це ти, мамо. Так рано.
Я думав, ти з містером Сандерсом.
Він скасував. Має перевіряти контрольні.
Чарівний учительський світ.
Це відмовка.
Перевірка контрольних – добра відмовка для вчителя.
Ідеальна. Навіть не сумнівайся.
Він тяжко працює. Ну, нічого. Іншим разом.
-Так. -Якщо в нього знов не буде контрольних.
Тепер жінки носять дивне вбрання.
Містере Сандерс?
Коли ви оголосите оцінки за минулу контрольну?
Мабуть, завтра. Я її ще не перевірив.
Не люблю чекати.
Чекання формує характер.
Як прикро. Я теж хотіла знати результат.
Він скасував побачення з мамою, щоб перевірити контрольні.
-Тобто... -Він їй збрехав.
-Навіщо? -Я спитаю.
Не розкривай карти.
Гаразд.
-Думаєте, Ватсон скучає без нас? -Не знаю. Вона була сердита.
І не говоріть з нами, коли поряд люди.
Так. Іноді я забуваю, що невидима.
КОЛЕСА ФОРТУНИ
Я бачила майбутнє
і знаю, що ви скоро повернетеся.
Хто там? Заходьте!
Тут хтось є?
Ой, мамо.
ПРИВІТ
Привіт.
ЛАБОРАТОРІЯ
-Ти щось шукаєш? -Завуч сказала зайти, якщо
-буде потрібна допомога. -Ти Кертіс?
-Так. -Я міс Філдінґ.
-Чим тобі допомогти? -Можна цю книжку в аудіоформаті?
ПРИГОДИ РІВЕР-ЛІТТЛ
Такої нема.
-О. -На жаль.
Нам урізали бюджет. Ми не передплачуємо аудіокниг.
Без аудіо я цю книжку читатиму довго.
Вибач, Кертісе. Мені шкода.
Я пояснювала начальству, але мене не послухали.
Нічого. Дякую вам.
-Привіт, Джейку. -Привіт.
Додаткові заняття?
Ні, кабінети переплутав. Не виспався. Що нового?
-У мене нові кросівки. -Круті.
Може, допоможуть тобі закинути м'яч.
-Цього тижня я закинув більше за тебе. -Авжеж.
Я досліджувала час,
коли Альберт Г'юз писав під псевдонімом Мейсон Бріґґс.
Скажімо так, 1950-ті й 60-ті – цікава епоха.
Знаєш, кому б там сподобалася?
Ватсон. Ви часто її згадуєте.
Вона моя повірниця.
Ви переконали її в тому, що померли. Я б теж сердилася.
На те були причини, але тепер, без неї, вони неважливі.
Яке морозиво любить Кертіс?
Він не погодиться навіть за десерт «Камінчики».
«Камінчики». Ясно.
«Камінчики». Не схоже на їжу.
-Хтось бачив мій жилет? -Я не бачила.
Ще одну справу треба розкрити.
Як же так? Мій любий жилет.
Донно, щоб розкрити справу,
відкинь емоції і керуйся фактами.
А є справа? Я не бачу тут загадки.
Справи починають і з меншого.
Почнемо. Опиши свій жилет.
Чорний, блискавка, дві кишені спереду...
-Зебра на спині? -Так. Як ви дізналися?
Він на тій дівчині.
Слоан. Новенька вкрала мій жилет.
Справа була легка. Я знов думаю про Ватсон.
-Невже це вона? -Я була з нею приязна.
-Донно, стій. -Слоан.
-Це мій жилет. -Ні. Всі їх носять.
Це точно мій.
Ось пляма від макаронів, коли я в ньому обідала,
хоча мама просила зняти.
Помилилася. Вибач.
Бувай.
Чудовий допит,
якби ти не «психанула», як каже молодь.
Так. Ваша правда, Дженіс.
Я визнаю, що це ми винні.
Але не могли б ви допомогти?
Ми володіємо книгарнею кілька десятиліть.
Без страховки ми не зможемо зробити ремонт.
Так, розумію. Дякую за допомогу. Ще раз вибачте за вчорашнє.
Не пощастило.
Цього разу я все зіпсував.
Не кажи так. Знайдемо інший спосіб зробити ремонт.
Може, твоїм рідним допоможе якийсь багатий меценат.
Багачі не падають з неба, щоб вирішити проблеми.
Може, за знайдений рукопис буде винагорода.
Чому всі такі серйозні? Про що замислилися?
Думаємо, як урятувати книгарню.
Грошей на ремонт немає, а розтрощили її ми.
Теоретично Письменник-привид визволив Франкенштейна.
Кажу ж, теоретично.
Ще треба знайти рукопис Альберта Г'юза.
З цим я не допоможу, але порадую Шевон.
Я балотуватимуся з тобою.
-Що? Серйозно? -Так.
Не дуже радій, а то передумаю.
Добре. Я спокійна. Думала, ти не цікавишся політикою.
У нашій школі багато що треба змінити.
Саме так.
І допоможе в цьому тільки учнівська рада.
-Ого. Я шокована. -Це чудово.
-Ми багато чого досягнемо. -Спершу перемога.
Треба багато зробити, щоб за тебе голосували.
Ми зможемо.
А ще я тобі замовила десерт «Камінчики».
Я куштувала, це дуже смачно.
Це справді чудово.
Та поговорімо про втрачений рукопис.
Як дивно.
Письменник-привид повернувся.
Дивовижно. Привид справді вам пише.
«Склад-маркет 545».
-Це загадка? -Що це може бути?
-Гіпермаркет? -Магазин з рестораном?
Знаю. «Склад-маркет» – місце зберігання речей
біля маминої роботи.
-А що таке 545? -Може, номер контейнера?
Бачиш? Ми чудова команда.
Зачіпка. От би й мені допомагав привид.
У вас є Ватсон. О! Вибачте.
Чого ми чекаємо?
Що тут роблять ці люди?
-Ми прийшли на аукціон. -Аукціон?
Щомісяця неоплачені контейнери розпродують.
Як у телешоу.
В одному епізоді хтось купив купу вінтажних курток.
В іншому – якір зі старого корабля.
Дякую, Привиде.
Отже, рукопис в якомусь контейнері.
Це як пошук скарбів. А знаєте, хто любить шукати скарби?
-Думаю, з Ватсон усе гаразд. -Мабуть.
І вона покинула нас, щоб ми самі розгадали таємницю.
Знайдемо рукопис, а потім Ватсон.
-Обіцяю. -Вона цього не хоче.
За мною, я покажу доступні контейнери.
Потім зможете запропонувати ціну.
Пам'ятайте: нічого не чіпати. Ходімо.
Сюди. Швидше. За мною. Контейнери справа.
Прямо по коридору й отам.
П'ять, один, вісім, вісім. П'ять, один, вісім, сім.
У номерах чотири цифри, а ПП дав лише три.
Мабуть, він має причину. Продовжуймо пошуки.
Нащо зберігати цей мотлох?
Для когось це мотлох, для когось – скарб.
Донні такий контейнер потрібен для одягу.
Я стараюся не захаращувати кімнату.
А якщо жити в кімнаті з Донною?
Сюди!
Погляньте. Коробки.
-Збірки законів. -Тут написано: «Клієнти».
КЛІЄНТИ Д–К
-Це адвокатове. -Зачіпок багато.
Як знати, чи це Альбертове?
За допомогою диплома з іменем «Альберт Г'юз».
УНІВЕРСИТЕТ ТОМПСОНА АЛЬБЕРТ Г'ЮЗ
Блискуче, Кертісе.
Треба викупити цей контейнер.
Не розумію. Це номер 5183, а Письменник-привид написав 545.
Так. Щось не те.
Але ПП привів нас сюди.
Так. Рукопис має бути десь тут.
-Гей! Не чіпати. -Вибачте.
Заходити не можна.
Давайте всі свої гроші.
Ще не віце-президент, а командуєш.
Рада допомогти справі.
-Ці гроші не годяться. -А, так. Інша країна.
Так. З моїми кишеньковими грошима виходить 35 $ і...
-П'ять центів. -Ого.
Можна всю будівлю купити.
-Не в цьому місті. -Часи змінилися.
-Думаєте, вистачить? -Почнімо з номера 5180.
Стартова ціна – 100 $.
Ми поза грою.
-Сто! -Сто. Сто доларів. Ще пропозиції?
Сто доларів – раз. Сто доларів – два.
Продано за 100 $. Поздоровляю.
-Так! -Наступний лот – 5183.
Це він. Може, покупець дасть нам поглянути на речі.
Мабуть.
-Стартова ціна – 100 $. -Сто!
Сто двадцять п'ять.
Чую 125.
Це ворожка, що продала нам камінь для Монстра.
-Лідія. -Чого вона тут?
-Сто п'ятдесят! -Сто п'ятдесят! Чую 150!
-Двісті. -Двісті. Чую 200.
-Двісті п'ятдесят! -Двісті п'ятдесят! Чую 250!
-Триста. -Триста доларів раз!
Триста доларів два! Хто ще?
Продано за 300 $.
Вітаємо, Лідіє з «Коліс фортуни».
Рубен. Я тебе пам'ятаю. З «Вілідж-букс».
Так. Чи можна оглянути контейнер, який ви купили?
-Це нашого друга. -Я б і рада допомогти.
Але я обіцяла духові
купити контейнер 5183.
Стривайте! Тобто вас сюди привів привид?
Щось таке. Цей дух любить писати мені послання.
-Привид, що пише? -Так.
Вибачте. Я піду.
-Неймовірно. -Думаєте, це Письменник-привид?
Інші привиди пишуть людям повідомлення?
Так, це Письменник-привид.
ВІЛІДЖ-БУКС
Я вражена. Як я цього не передбачила?
Ніхто не передбачив.
Без подруги я сама не своя.
Нащо Привид послав Лідію в «Склад-маркет»?
Може, ми надто довго думали.
Навідаймо Лідію. Щось не сходиться.
Як каже Шерл, слідуйте за фактами справи.
Я це кажу з більшим пафосом.
Привид нащось послав нас у «Склад-маркет».
Треба дізнатися нащо.
КОЛЕСА ФОРТУНИ
-Я знала, що ви повернетеся. -Бо ви ворожка?
Так. А ще ви хотіли оглянути той самий контейнер, що і я.
Розкажіть про привида,
-що вас послав. -Привид – погане слово.
-«Дух» краще. -Краще «Письменник-привид».
Письменник-привид. Непогано.
Духи мене кличуть, і я відповідаю.
Скажіть, ви знайшли в контейнері щось цікаве?
-Що саме? -Важливі документи, рукописи?
Ні. Але я не проти повернути гроші за покупку.
Отже, нічого.
Чому ви прийшли? І чому питаєте про рукопис?
-Просто так. -Я знаю чому.
-Невже? -Ви теж спілкуєтеся з духами.
-Не зовсім. -Ми читаємо послання.
Довга історія.
-Це нагадало мені про... -Не чіпайте.
-Дух? -Ви любите чай?
Шевон, зараз не до чаю.
Я не люблю чаю, але його попросив дух.
Хвилинку. Дух любить «Ерл Ґрей»?
Так. З лимоном. Як ви дізналися?
-Підійміть. -А треба?
Дух з контейнера повернувся.
-Ми знаємо, хто ваш дух. -Хто це?
Ви не повірите, якщо скажу.
Ми знаємо, що ви там, Ватсон. Відчиніть.
Ватсон.
Шерлок.
Як ви тут опинилися?
Елементарно, Донно.
Я хотіла довести, що можу розв'язати справу сама.
Але я невидима й не знаю, з чого почати.
Щоб знайти рукопис,
потрібна була людина, яка вірить у надприродні явища,
яку не здивують предмети, що рухаються,
і послання, схожі на ті, що пише ваш привид.
Я знайшла її візитку у твоїй книзі зачіпок.
Як ви знайшли контейнер?
Ми проглянули записи про Альберта Г'юза.
Знайшли його секретарку,
вона сказала, що її попросили забрати речі боса
з контейнера, інакше їх продадуть на аукціоні.
Це був прорив у справі.
Ми вирішили пошукати у «Склад-маркеті».
У тебе вийшло.
Вибач, що покинула тебе.
Це я повинна вибачитися.
Треба було сказати, що я жива.
Я скучаю за тобою й за справами.
Я думала, що назавжди втратила найкращу подругу.
Добре, що ми всі помирилися, але, докторе Ватсон, ви знайшли рукопис?
На жаль, ні. Але дещо знайшла.
Металевий сейф з кодовим замком.
Його дату народження,
номер будинку, де була його фірма, –
все пробувала, але не відімкнула.
Спробуйте 545.
П'ять, чотири, п'ять.
-Друкарська машина й папір. -І все?
Я думала, ПП привів нас до рукопису.
Майже. Думаю, на цій машинці він друкував рукопис.
Привид підвів нас до неї.
Я згодна. Це не просто так.
Я теж згодна. Що ще можна друкувати на машинці?
Чек. Лист.
Таємний лист.
-Погляньте. -Що це?
Цей лист ми знайшли в бабусиній кімнаті,
а цей лист я щойно надрукував.
Клавіша «u» однаково нахилена.
Вони повністю ідентичні.
Мейсон Бріґґс написав листа бабусі.
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк