Reservoarpennan var nog lite åt vänster.
Det stod en kaffemugg på skrivbordet.
-Är du säker? -Ja, jag minns den.
Du har rätt. Där är den.
Ni måste vara noga med
att minnas varje detalj i kontoret från glitterminnet.
Ja, varje detalj är viktig.
Ruben är bra på att teckna, det är så jag minns det.
Vi kunde ha behövt honom att göra skyltar till suffragettmarscherna.
Marscherade ni för kvinnlig rösträtt?
Vi är bara i början av vår rörelse.
Och vi verkar ha framgång.
Ja.
Nu kan kvinnor ställa upp i val. Som för elevrådet.
Förklara det här med ett råd för elever. Spännande.
Kan vi återgå till att hitta Mason Briggs manuskript?
Ja. Nu när vi vet att
din mormors brev från S skrevs på Alberts skrivmaskin
kan det här vara rummet där Albert / S / Mason skrev sina böcker.
Och om vi hittar den här vyn i verkligheten,
kanske det opublicerade manuset finns där.
Och om vi hittar manuset får vårt spöke äntligen frid.
Vilket saftigt mysterium.
Tänk att ert spöke inkluderade oss.
Klart.
Om vi hittar vyn...
...hittar vi manuskriptet.
Spökskrivaren
Vi har stirrat på bilden i 20 minuter.
Bara fem.
Det känns som 20.
Ja, och inget resultat.
Jag saknar mitt arbetsrum.
Jag tänker alltid bäst i min gamla stol.
Jag borde berätta.
Under din bortavaro sålde jag några av dina saker.
Inte stolen?
-Förlåt. -Jag förtjänar väl det där.
Det står en kaffemugg på bordet. Kanske är det morgon?
Ja, bra. Så om solen går upp i öster...
-Så vetter fönstret åt öster. -Allt det av en kaffemugg?
Vänta, titta på bakgrunden.
Det är nog en sjö.
Och det där är en gungsoffa, va?
Alltid en början.
Vi kan kolla vilka grannskap i stan som ligger vid vatten.
Bra. Vi kan hjälpa efter skolan.
Vad mer sålde du?
Bäst att inte tänka på det.
Jo, Curtis och jag kandiderar ihop.
Kan vi räkna med din röst?
Vi tror på att hålla skolan med den senaste tekniken.
Just det.
CHEVON SOM ORDFÖRANDE
Jag vill inte prata med dem.
Du måste.
-De hatar mig. -Få dem att ändra sig.
Jag kan ju inte rösta på dig.
Och jag hörde dig.
-Jag tänkte övertala dig. -Jag kan inte lita på dig.
Om hon kandiderar med mig?
Om Chevon får bestämma har vi inte ens lagställ.
-Det är inte sant. -Jo.
Du litar inte på henne, men det gör jag.
Om du röstar på oss lovar jag att vi ska stötta idrottarna.
Ja.
Så...
...får vi din röst?
Jag antar det.
Om du svarar för henne, Curtis, räcker det för mig.
Mr Mendoza?
-Är Sloane här? -Hon blev sjuk och gick hem.
Vi fann många fascinerande böcker i butiken idag.
Lokalhistoria, kartor över stadsdelarna.
Har ni hittat grannskapet där glitterhuset kan vara?
Det får vi strax se.
Det verkar finnas en bäck.
Men det fanns ingen i glitterbilden.
Den kanske är ny?
Jag tror inte det. Titta.
"Denna konstgjorda vattenväg skapades på 1930-talet.
Och husen ser nya ut.
Vi ser en sjö, men inga gungor eller bänkar.
-Vi får fortsätta leta. -Jag var så säker.
-Vad missar vi? -Såja, Shirl,
vi löser det.
Du finner alltid de rätta orden. Vad vore jag utan dig?
Jag föredrog när de var osams.
Kom nu.
Nåt stör mig.
Vi har missat nåt. Nåt stort.
Vi kanske ska tänka på nåt annat?
Genombrott kommer när man minst anar det.
Det är sent. Borde inte din mamma vara hemma?
Jag antar det.
Hon kanske blev distraherad på hemvägen?
Min mamma blir sällan distraherad.
Ska vi ringa polisen?
Nej, det ska vi inte.
-Hej. -Du är hemma igen.
Förlåt. Vår dejt drog ut på tiden.
Ta reda på var hon har varit.
Vart gick ni?
Middag på min bästa skaldjursrestaurang, bio och sen dessert.
Dricker du kaffe så sent?
Vem är förälder här?
-Du. -Just det.
Jag älskar kaffe.
Och när du har lagt dig måste jag räkna ut
hur vi ska fixa bokhandeln.
Jag är van vid att du bara dricker kaffe på morgnarna.
Men det är inte morgon.
Nej, det är läggdags.
Såja, hoppa i säng nu.
Så mycket slutledningar från en mugg hämtkaffe?
Kaffet var inte morgonkaffe.
Det var nog för kvällarna när Albert skrev Briggs-böcker
efter dagjobbet som jurist.
Uttröttande att leva två liv.
-Så det var solnedgång, inte soluppgång? -Ja.
När jag tittade på parkinformationen som Sherlock och Watson fann,
ledde det mig hit.
Gungsoffan!
Helt otroligt. Vi fann den. Det är utsikten från glitterhuset.
Imponerande detektivarbete, måste jag säga.
Där borta. Utsikten från det huset
borde vara likt teckningen.
-Det måste ha varit Masons hem. -Det är rätt tidsepok.
Vi måste komma in. Det kanske är gömt eller nedgrävt.
Vad ska vi göra?
Be att få genomsöka huset efter ett manuskript
som ett spöke bad oss finna?
Man måste inte uttrycka det så.
Undrar vem som bor där.
Är inte det där västtjuven?
Inte bra alls.
Hon verkar inte vara sjuk.
Varför måste det vara hon?
-Hon vill inte prata med mig. -Du måste försöka.
Efter allt vi har gått igenom är det här enkelt.
Vill du gå?
Senare.
Vi följer med dig.
Mr Saunders klass, va?
Följ med då, men sitt längst bak och bara lyssna.
Jo, Curtis...
Jag skrev färdigt ditt tal.
Det låter helt olikt mig.
Vilken del då?
Det idrotts-industriella komplexet?
Jag kan ändra.
Vi säger inte: "Vi drar till omklädningsrummet."
Okej. Jag fick mina basketkunskaper från filmer.
Du kunde ju komma och se en match.
Bäst att du använder dina egna ord.
Blir det för mycket om du bär lagstället vid talet?
Jag känner en blomdoft.
HISTORIEPROV
-Säkert rakvatten. -Aha. Aftershave.
Ja. Det emanerar från hans hals.
När jag undersökte lärarrummet
åt mr Saunders entrecôte till lunch ur en kartong.
Han sa att det var matrester från Melissa.
Vem är Melissa?
Precis. Enligt Rubens mamma åt de skaldjur igår kväll.
Vad vill du ha sagt, Shirl?
Åt han middag två gånger?
Inget avgörande, men det är märkligt.
Försiktigt, Watson. Han får inte tro på spöken.
Okej. Lägg ner pennorna.
Och ha en trevlig eftermiddag.
-Vi pratar sen. -Okej. Vi ses.
Hej, Madison, det är jag.
Jag blir lite försenad.
Jag vet. Vi ses snart.
Okej.
Melissa? Madison? Vilka är de?
Ruben, visst heter din mamma Amy?
-Ja. -Märkligt.
Han ler, så oavsett vem Madison är, är han glad åt henne.
Han ljög för min mamma om att rätta prov.
Han har rakvatten, snygg kavaj.
Tror du att han dejtar nån annan?
Vi måste gå till botten med det. Men det ser inte bra ut.
Varför gömmer ni er? Han ser er inte.
Vi är solidariska.
Vem är blommorna till?
Hennes namn börjar nog med "M".
Melissa's. Det är namnet på en restaurang.
Det är nog där han träffar Madison.
Det kanske är hon.
Jag ser inte härifrån.
Vår specialitet idag är sjötungsfilé med risotto på tryffel och svamp.
Jobbar mr Saunders här?
Ruben?
Ursäkta, jag återkommer strax.
Vad gör du här?
Jag tänkte äta en bit.
Kanske bara ett glas vatten.
-Följde du efter mig hit? -Jag...
...har inget bra svar just nu.
Jag måste ringa din mamma. Sätt dig här.
Din lärare gäckar oss igen.
-Jag vet inte vad... -Och här är din mamma.
Ja, tack, Watson.
Jag vet nog vem den där Madison är.
Hon är restaurangens ägare.
Verkar hon arg?
Det får du nog strax veta.
Ruben, vad pågår?
Jag trodde att mr Saunders träffade nån som heter Madison.
Men han jobbar här.
Han jobbar deltid här för att betala av sina studielån och amorteringar.
Men blommorna då?
De är till din mamma. Till vår dejt senare.
-Tack. De är vackra. -Ingen orsak.
-Ursäktar du oss lite? -Visst.
Förlåt, mamma.
Det är rart att du bryr dig.
Men allt det här visar att
du inte är redo för att jag dejtar.
Mr Saunders verkar faktiskt vara en ansvarsfull kille.
Jag ska inte lägga mig i mer.
Om du inte vill.
Jag säger till i så fall.
-Kanske en éclair innan ni går? -Oj.
-Jag bjuder. -Tack.
Tack.
Fråga om han har en till.
Eller två.
-Dörrarna byter vi ut. -Ja.
-Vi funderar på... -Pappa, vad gör du här?
Ni kommer inte att tro det.
Er pappa har erbjudit sig att hjälpa till med renoveringen.
När Donna berättade
tänkte jag att jag kan ge ett handtag.
Jag var mycket här som barn.
Väldigt bra, pappa.
Och så får jag se mer av er ungar, för ni är jämt här.
Vi kan också hjälpa. Jag kan välja färger.
Och jag kan måla.
Vi får se.
Vi har läxor.
Och vi har mycket att diskutera.
Nu har vi löst fallet med läraren med dubbelliv.
Och gjort mig generad.
Återgå till mysteriet med manuskriptet och glitterhuset.
Ja, och jag har en plan.
Sloane var hemma från skolan igen.
Jag bad läraren att få lämna av hennes hemläxor.
Det är ju lysande.
Tack. Då kan jag se efter.
Sherlock och Watson kanske kan följa med.
Faktiskt inte.
Varför inte?
Det här är nåt ni måste göra själva.
Sant. Vi har lärt er allt vi vet.
Ni har visat er vara
några av de största detektiver vi haft nöjet att arbeta med.
-Frånsett oss själva. -Självklart, kära Sherlock.
Och ni har lärt mig att värdesätta min medarbetare.
Och inspirerat mig att lösa fall på egen hand.
Så enligt mina uträkningar
skickar er spökvän tillbaka karaktärer in i böckerna
så snart de hjälpt er och vice versa?
Så brukar det vara.
I så fall återvänder vi nog till vår bok om tre, två, ett.
SHIRLS OCH WATSONS ÄVENTYR
Orden är tillbaka i boken.
Förutsåg de när de skulle återvända till boken?
Det var nåt nytt.
-Vilka bra detektiver. -Och vi får klara oss själva.
Hej. Du har varit sjuk, så jag tog med dina böcker.
Det behövde du inte.
Ordet du söker efter är nog "tack".
Tack.
Vänta.
Får jag låna toaletten?
Det är lång väg hem.
Den här vägen.
Längst bort i korridoren.
Tack.
Hallå! Vad gör du?
Badrummet är där borta.
Fel av mig.
Tack för böckerna.
Flippa inte ut, men jag har gjort ändringar i talet.
Och det säger du nu?
Just innan jag ska tala inför hela skolan?
Läs det bara.
-Är du säker? -Om du är det.
Perfekt. Jag är med dig.
Vi vill ha en skola att vara stolta över.
Därför bör ni rösta på oss,
för den här skolan förtjänar bättre. Ni förtjänar bättre.
Nu vill jag presentera min medkandidat.
Ni känner honom som idrottare,
men förhoppningsvis snart även som elevrådets vice ordförande.
Curtis Palmer-Moreno.
Ja! Curtis!
Tack. Jag är glad att få kandidera med Chevon.
Ingen bryr sig om skolan som hon. Allvarligt.
Hon fick kritik för orden om att idrotten får alla anslag,
men hon har rätt.
Det är orättvist.
Jag är idrottare och har spelat basket hela mitt liv.
Men min värld förändrades när jag fann att jag har dyslexi.
Ingen stor grej.
Min hjärna funkar annorlunda, jag behöver läshjälp.
Men skolan har inte råd att hjälpa elever som jag.
Vi borde ha pengar både för idrott och för lärolabbet,
så att alla får vad de behöver.
Jag hoppas att ni röstar på oss. Tack.
Curtis, det där var bra gjort.
Jag är stolt över dig.
Men bli inte styv i korken.
Donna. Inga kramar i skolan.
Jag hoppas att jag inte förstörde våra chanser.
Nej, bra att du gjorde det.
Hej, Jake.
Hej, jag visste inte att du gick igenom allt det där.
Jag har inte pratat om det.
Jag fattar. Jag stöttar dig.
Tack.
Jag är tillbaka.
-Tänker du komma varje dag? -Vet inte.
Ska du låtsas vara sjuk jämt? Du är ju inte sjuk.
-Vad vill du? -Vi måste prata om min väst.
Jag stal den inte, formellt sett.
Jag hittade den i "upphittat".
Då hade jag glömt den nånstans.
Jag har inte råd med en sån,
och hoppades att ägaren inte saknade den.
Jag har inte heller råd med märkesvästar,
så jag gjorde en som såg likadan ut.
Oj, den ser precis ut som de riktiga.
-Tack. -Förlåt att jag tog den.
Skolan är jobbig med alla rykten,
och jag ville väl passa in.
Ja, jag hörde att du blev relegerad förut.
Va? Nej. Sanningen är mer ointressant.
Min pappa blev förflyttad.
Vi flyttar mycket, så jag håller mig för mig själv.
-Jobbigt. -Jag är van.
Jag kan göra en väst åt dig.
-Säkert? -Ja, det vore kul.
Har du bråttom, eller vill du stanna ett tag?
Är det här ditt sovrum?
Fin utsikt.
Ja. Jag älskar den.
Och jag älskar luvjackan.
Tack, jag köpte den på second hand.
Jag ska visa dig alla second hand-butiker jag går till.
Vill du se nåt verkligt coolt?
Kolla. Mina föräldrar vet inte om det.
Har du ett lönnfack?
Ja.
Låg det nåt i det?
Gamla skatter eller några dokument?
Nej, det var tomt.
Jag undrar om de gamla ägarna byggde det.
Tydligen hade de nåt att dölja.
Ett lönnfack men inget manuskript?
Otroligt, fel spår igen.
Det måste ha funnits där en gång.
Här ska vi med. Kom.
Rör inte vid saker på T-banan.
-Konstigt. -Såg ni också ljuset?
Ja.
Här ska vi av.
Värst vad det gick fort.
Vad pågår? Vi var ju nyss här.
Ingen verkar ha varit här på länge.
STÄNGT
Mamma.
Morfar!
Vad i hela...
Titta.
Tidningen är från framtiden.
RESOR FÖR RYMDTURISTER
Hur är det möjligt?
Jag tror att vi har rest i tiden.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson