SESAME WORKSHOP PRÆSENTERER
Så Oliver Ramos døde i sidste uge, og det første, han gjorde som spøgelse,
var at præsentere os tre for nogle skønlitterære karakterer?
Åbenbart.
Hvad siger vi til de andre?
Sandheden. -Hvilken del?
At de kommer fra en bog? At der ikke er nogen troldmand?
At et spøgelse har sluppet dem ud i den virkelige verden, hvor kun vi kan se dem?
Når du siger det sådan, er det måske bedre at lade dem tro, at vi vil finde...
Troldmanden!
Se Den veltalende bonde.
Eller som jeg kalder den, DVB.
Den egyptiske historie er en af de ældste...
Er det troldmanden?
Han ligner ikke en troldmand.
Jeg ved det ikke.
...og den er her på universitetets bibliotek.
Løve, Fugleskræmsel, må jeg lige tale med jer?
...opbyggende fortælling.
DVB understreger betydningen af historiefortælling...
Jeg kender ham.
Det gør jeg også.
Også mig.
Men i sidste ende handler Den veltalende bonde om ét ord...
Retfærdighed.
Spøgelsesforfatteren
Vores bonde sagde sandheden, tappert og velformuleret,
i mødet med uretfærdigheden.
Jeg fatter det ikke.
Vi sad tit ved siden af hinanden i Village-bøger.
Han drak iskaffe med ekstra is og spærrede stikkontakten i timevis.
Han vidste, jeg øvede mine tryllekunster, og en dag var han sød nok til at...
Vælg et kort. -Okay.
Spar 8?
Ja! Wow. Listigt.
Jeg spiste en yoghurtis, da Oliver tabte sin på gulvet.
Jeg elsker dem. -Det gjorde Oliver også.
Her. Tag min.
Giver du mig din yoghurt?
Det er helt fint. Jeg bor ovenpå og kan bare hente en anden snack.
Wow. Okay. Tak.
Du har et hjerte af guld.
Jeg mødte Oliver til min mors middag for arkæologisk institut.
Jeg kedede mig og gik ind for at spille et spil.
Hader du også de middage? -Måske lidt.
Det har jeg spillet rigtig meget.
Dristigt træk.
Nia. Der var du.
Der er nogen, du skal møde. -Ja.
Du kan bare spille. -Tak.
Han var flink, men håbløs til spillet.
Han brugte alle mine liv.
Det er mystisk. Vi kendte Oliver, men kun overfladisk.
Hvorfor valgte han os?
Det giver ingen mening.
Altså, det gør det jo på en måde. Oliver sagde, at jeg havde et hjerte af guld.
Han sagde til Charli, at hun var snedig. Ligesom en hjerne.
Og han kaldte Nia dristig, hvilket er det samme som at sige, at hun var modig.
Ligesom Troldmanden fra Oz.
Jeg stoler altså ikke på dem.
Hvorfor ikke? De er da cool. Charli lavede pandekager til mig.
Det skal jeg sige jer. Den her bygning med gult gulv
minder ikke om den vej, vi var på.
God pointe.
Måske har Smaragdbyen ikke nået at opgradere den del af vejen.
Du er for nem at narre, Løve. Hvor er Dorothy?
Og ham i videoen kan ikke være troldmanden.
Med forlov tror jeg, at du er for mistænksom, Blikpige.
Fint. Men de har bare at vise os noget ægte troldmand snart.
Er det troldmand nok? -Det er da en start.
Et kort over universitetet.
Den peger på biblioteket.
Nu er den på vagtkontoret.
Sportscenteret.
Jeg tror, vi skal gå hen til de steder.
Vi er tre, der skal tale med troldmanden, og tre steder. Af sted.
Finder jeg mon mit mod et af de steder?
For det har jeg brug for.
Det her mysterium gør mig meget nervøs.
Vi har ikke tid til at diskutere alting.
Heksen er derude med sine bevingede aber.
Hvor er min hjerne?
Oliver var hele tiden.
Han boede nærmest i arkivet.
Det er meget trist.
Hvorfor spørger du mig om ham?
Jeg skriver en artikel om ham til skoleavisen.
Kan du huske, sidste gang du så ham? -Det var vist nogle dage før hans død.
Han bad mig om at lægge en bog til side.
En bog?
Har du den nu?
Ja, den er her faktisk stadig.
Jeg tager lige et billede.
"Verdens klogeste forbrydergenier."
Måske skulle jeg læse den.
Charli.
Charli!
Du måtte jo ikke røre ved noget. -Hvem taler du til?
Min fantasiven.
Kom så. Nu går vi.
Ja, Oliver. Han arbejdede tit til sent. Han mistede altid sit kort. Hvorfor?
Jeg laver bare et interview om ham til skoleavisen.
Som vagt kunne det tænkes, at du kendte ham.
Fin fyr. Men ret paranoid om sikkerheden.
Han kom her tit.
Han havde altid en godbid med til Cowboy.
Fart på, Her er intet hjerte. De flyvende aber kan være hvor som helst.
Hvordan var han paranoid?
Han stillede altid spørgsmål om overvågningskameraerne.
Jeg afviste dog at lade ham se de gamle optagelser.
Det er spild af tid.
Kom nu.
Er du okay?
Ja. Jeg har det fint. Tak.
Jeg kunne rigtig godt lide Oliver. Jeg så ham tit.
Jeg var hans træner. Han skulle på bjergbestigning i Egypten med sin familie.
Vi trænede her.
Han gjorde fremskridt, men pludselig holdt han op med at komme.
Er det rigtigt?
Det kom bag på mig. Han var besat af at komme i form og kom her fem dage om ugen.
Havde jeg kendt til hans hjertelidelse, havde jeg ikke ladet ham træne så hårdt.
Ved du, hvorfor han stoppede?
Han sagde, at alt var så hektisk, så han havde ikke tid.
Han sagde også, at han arbejdede på noget,
der ville få universitetet til at opkalde en bygning efter ham.
Undskyld mig. -Tak.
Kom.
Hvis mysteriet er opklaret inden 20.30, vil jeg gerne nå en gang yoga.
Min specialitet er løvestilling.
Hvorfor læste en egyptolog en bog om forbrydergenier?
Og var så interesseret i overvågningen?
Det lyder, som om han efterforskede en forbrydelse.
I skal se det her!
Troldmanden er...
Troldmanden er en forrygende taler.
Jeg aner ikke, hvad han siger, men jeg kan godt lide det.
Det må i hvert fald være noget stort.
Han sagde, at universitetet ville blive så imponeret,
at de måtte opkalde en bygning efter ham.
Ja! Ekstra mønter.
Jeg fik ekstra mønter.
Hvad har alt det med at gøre med Troldmanden fra Oz og karaktererne?
Ingen anelse. Og hvad med videoen?
Den hed noget i stil med Den veltalende bonde.
Den nævnte min mor for mig forleden.
Det er et ældgammelt dokument, hun giver tilbage til et egyptisk museum.
Der må være en sammenhæng.
Samir, hvor er Blikpigen?
Hun var her lige før.
Hvad laver du?
Jeg fandt den i køkkenet.
Ja, den er til gryder og pander. Se nu det griseri.
Hvad? Du gik da i bad. Må jeg ikke også blive ren?
Samir?
Vær sød at flytte dig.
Eftersom Idris' mareridt er holdt op takket være dig...
...kan I jo lave noget sammen i morgen.
Vi kan gå hen i parken og spille fodbold. -Perfekt. Du er en god storebror.
Og dermed slut, ikke?
Nej.
Khun-Anup forbliver ikke tavs.
Han siger, at jordejeren handler uretfærdigt, og de næste ti dage...
Hvad prøver han at fortælle os? Der må være en skjult mening i videoen.
Er det noget skidt? "I skal ikke hjælpe Løven"?
Det har jeg oplevet før. Da jeg var lille, var en af de andre unger led mod mig.
Slap af. Det handler ikke om dig.
Hej. Jeg ville lige se til dig. Du spiste næsten ingenting.
Jeg har lidt bøvl med maven. Men bare rolig. Jeg klarer mig.
Er du sikker? -Ja, jeg har bare mange lektier for.
Okay. Bliv nu ikke for længe oppe.
Hun har ret. Du opførte dig underligt ved maden.
Måske fordi jeg havde en usynlig løve til bords.
Det tror jeg ikke. Er det, fordi kvinden anklagede dig for at stjæle?
Så er tiden gået.
Det er min tur.
Vores bonde sagde sandheden, tappert og velformuleret,
i mødet med uretfærdigheden.
Hvor mange gange vil du se den?
Troldmanden er en klog fyr,
og hvis jeg hører på ham, udvikler jeg måske en hjerne.
Han siger også "velformuleret" så fint. Meget stilfuldt.
"Velformuleret."
Seriøst, Charli? Du er misundelig, men vær nu ikke så barnlig.
Hvad snakker du om?
Mit tøj lå udenfor. Du smed det ud ad vinduet.
Hvad? Nej, jeg gjorde ej. -Hvem ellers?
Nu har du bedre plads til dit trylleri. Selv tak.
Hallo?
Du har ret, Syd. Det var dumt.
Undskyld.
Værsgo at vaske mit tøj.
Jeg ved godt, at du bare ville hjælpe, men det var ikke særlig smart.
Hvilket ikke er din skyld, da du ikke har nogen hjerne.
Hov, se.
Jeg er ikke interesseret. Sluk nu bare. -Jamen jeg kan se noget.
Den lille fyr ved siden af den spidse.
Skakbrikkerne?
Jeg så en magen til på biblioteket.
Tre steder, tre skakbrikker.
Hvis den der er på biblioteket, så...
Fugleskræmsel! Glem, hvad jeg sagde. Du er genial.
Er jeg det?
Skakbrikker? Hvad har det med mit hjerte at gøre?
Troldmandens veje er uransagelige.
Godt. Lad os komme af sted!
Vi kan ikke i aften. I morgen.
Vent. Jeg kan heller ikke i morgen. Du hørte min far. Jeg skal passe min bror.
Så tag ham med.
Børn elsker at hænge ud med deres seje storebrødre.
Sandt nok, men... Jeg ved ikke helt. -Det er hurtigt klaret.
I kan tage i parken bagefter. Alle vinder på det.
Det kan vel ikke skade.
Du distraherer bibliotekaren, så tager jeg brikken.
Hvad?
Du distraherer bibliotekaren, så tager jeg brikken.
Du behøver ikke at være stille.
Jeg bekræfter bare, at du distraherer bibliotekaren, mens jeg tager brikken?
Ja.
Jeg glemte vist mit halstørklæde her sidst. Må jeg kigge i glemmekassen?
Kig bare.
Ingen skakbrik?
Den må være herinde et sted.
Kigger den hund på mig?
Jeg troede, at kun du og dine venner kunne se mig.
Samir! -Cowboy!
Bare rolig.
Hunden gør dig ikke noget.
Lad os sætte os ned.
Er du okay, Idris. Så, så.
Så, så.
Vi har ledt overalt. Hvor ville du gemme en skakbrik i et træningscenter?
Det ville jeg ikke.
Der! Træneren sagde, at Oliver brugte klatrevæggen.
Måske gemte han den på toppen. -Jamen så held og lykke.
Vent! Hvor skal du hen?
Jeg strækker bare lige ud. Led nu ikke for længe.
Du må klatre derop og kigge.
Hvorfor mig? -Fordi du er en usynlig løve.
Du er deroppe på tre sekunder.
Nej. Jeg har højdeskræk.
Hej. Jeg ved ikke, om du kan huske mig. -Det kan jeg godt.
Godt så. Jamen hej igen.
Jeg tænkte på, om du kunne slå en bog op for mig.
Titel?
Den hedder Pigen med de store røde briller.
Jeg kender ikke den titel, men...
Se, Charli. Jeg har den.
Kom nu. Vi skal af sted.
Hvabehar? -Undskyld. Giv dig bare god tid.
Tak.
Det går op for mig, at jeg har den bog. Beklager.
Hunden ville bide mig.
Nej, den ville bide mig.
Det var skræmmende, men måske var hunden også bange, og derfor gøede den.
Kom, Idris. Nu tager vi i parken.
Samir, du kan ikke bare gå. Vi skal finde skakbrikken.
Jeg beklager Cowboys opførsel.
Han gør ellers aldrig.
Vil du give ham en godbid? -Nej tak.
Jeg kan vise dig, hvor sød han er. -Han er slet ikke så farlig.
Se, Samir. Den lå i hundekurven.
Han sagde jo, at Oliver altid kom med godbidder til den.
Her. Sit.
Hvad laver du?
Skakmat.
Tak. -Det beklager jeg!
Jeg ved ikke, hvad der går af ham!
Nia, det er jeg ked af. Jeg burde have klatret op.
Det er hende.
Hvem? -Hende, der beskyldte mig for at stjæle.
Nia, det er ikke hende.
Vi klarede det!
Det er spændende.
Er det ikke spændende?
Er du okay, Nia? -Ja.
Okay.
Samir?
Faktisk så har jeg det frygteligt.
Min bror er plaget af mareridt,
og da han begyndte at få det bedre, tog jeg ham med til det her mysterium.
Nu er han bange for en hund.
Det må han se at komme over! Du pakker ham ind i vat.
Han er et lille barn! Jeg skulle ikke have lyttet til dig.
Jeg må gå nu.
Nu? Endelig gør vi fremskridt.
Beklager. Min bror er vigtigst.
Held og lykke. -Helt ærligt, Samir.
Lad ham gå.
Han er bekymret for sin bror.
Ikke for at lyde hjerteløs,
men skal vi ikke få afleveret skakbrikkerne til troldmanden?
Så viser han sig måske endelig. -Og opfylder vores ønsker. Kom!
Det ville være meget nemmere, hvis Oliver var i live.
Hvad nu?
Åh, store og mægtige troldmand, vi har dine skakbrikker.
Sig, hvad vi skal gøre.
"Opnå retfærdighed."
Hvad betyder det?
Det minder mig om Sector 371.
Mit yndlings-RPG.
Rollespil?
Okay.
Man udfører missioner og modtager genstande som de her.
Dem bruger man så til at åbne skjulte døre eller afsløre hemmelige rum
og gå videre i spillet.
Men det her er ikke et spil. -På en måde er det.
Der! Retfærdighedens balancevægt.
Der er ikke balance. Åh nej. Den er i stykker.
Derfor må man aldrig slappe af.
Måske skal der være ubalance.
For at opnå retfærdighed skal vi skabe balance.
Wow, NIa. Du er genial.
Sejt.
Hvad er det? -En usb-nøgle.
Selvfølgelig. Og hvad kan den egentlig?
Jeg ved det jo godt, men for Fugleskræmsels skyld.
Den bruges i en computer. Der er filer på.
Interessant.
Men hvor er troldmanden?
Fugleskræmsel, det er det klogeste, du nogensinde har sagt.
Hvad laver du? -Aflever.
Nej. I har løjet for os, og jeg vil høre sandheden.
Ham Oliver, der har kontor her... Han er død.
Det har de holdt hemmeligt for os. -Nej! Er troldmanden død?
Vent. Kan troldmænd dø?
Han er ikke troldmanden. Det fandt de bare på.
Det er da løgn. Forrådte I os?
Hvor kunne I?
I forstår det ikke. Giv os usb-nøglen, så kan vi forklare alt.
I fatter det ikke.
I begår en stor fejltagelse.
Det er jer, der begik fejltagelsen.
Tekster af: Eskil Hein