„SESAME WORKSHOP“ PRISTATO
OLIVERIS RAMOSAS
Taigi, Oliveris Ramosas mirė praėjusią savaitę
ir, tapęs vaiduokliu, staiga nusprendė
mus tris supažindinti su personažais iš knygos?
Panašu, kad taip.
Ką pasakysim jiems?
Tiesą. - Kurią jos dalį?
Kad jie - iš knygos? Kad nėra jokio burtininko?
Kad vaiduoklis išleido juos į realų pasaulį,
kuriame tik mes juos matome?
Kad jau taip,
gal tegul jie ir toliau galvoja, kad mes paprasčiausiai...
Burtininkas!
Dėmesio - „Iškalbingasis Valstietis“
arba, kaip aš jį vadinu, IV.
Ši senovės Egipto pasaka yra viena seniausių...
Ar ten - burtininkas?
Nelabai panašus į burtininką.
Nežinau.
...ir dabar ji yra čia - mūsų Universiteto bibliotekoje.
Liūte, Kaliause, galim pasikalbėti akis į akį?
...paini pasaka apie moralę.
IV pabrėžia pasakojimo svarbą...
Aš jį pažįstu.
Ir aš.
Aš - irgi.
Bet pagrindinę „Iškalbingojo Valstiečio“ mintį galima išreikšti vienu žodžiu -
teisingumas.
Vaiduoklio žinutės
Šis valstietis drąsiai ir iškalbingai rėžė tiesą,
nepabūgęs nesąžiningo žemvaldžio.
Negaliu patikėti.
Dažnai matydavau jį „Kaimelio knygose“.
Jis gerdavo šaltą kavą ir niekam neužleisdavo rozetės.
Jis žinojo, kad gludinau savo fokusus,
ir vieną dieną jis maloniai sutiko...
Ištrauk kortą. - Gerai.
Pikų aštuoniukė?
Taip! O tu - sumani.
Pamenu, kartą Oliveris netyčia numetė savo sluoksniuotą jogurtą.
Man jis labai patinka. - Oliveriui irgi patiko.
Štai, imk.
Atiduodi man savo jogurtą?
Man negaila.
Aš gyvenu viršuje, pasiimsiu kitą užkandį.
Gerai, tada ačiū.
Žinai, turi gerą širdį.
Susipažinau su Oliveriu per mamos surengtą vakarienę archeologams.
Man buvo nuobodu, tad nuėjau į kitą kambarį pažaisti.
Ir tu nemėgsti tokių susibūrimų?
Nelabai.
Mano mėgstamiausias žaidimas.
Drąsus žingsnis.
Nija. Štai kur tu.
Noriu tave su kai kuo supažindinti. - Gerai.
Gali pažaisti.
Ačiū.
Šaunus vaikinas, bet žaisti jis nemokėjo.
Jis išnaudojo visas mano gyvybes.
Keista.
Mes Oliverio beveik nepažįstam.
Kodėl jis pasirinko mus?
Kažkokia nesąmonė.
Na, gal ir ne.
Oliveris man pasakė, kad turiu gerą širdį.
Čarlei pasakė, kad ji - sumani, na, protinga.
O Niją pavadino drąsia.
Primena „Ozo šalies burtininką“.
Sakau jums, aš jais nepasitikiu.
Kodėl? Man jie patinka.
Čarlė iškepė man blynų.
Tuojau pasakysiu, kodėl.
Visų pirma, tas pastatas su geltonomis grindimis -
nė kiek nepanašus į mūsų kelią, kuriuo ėjom.
Teisingai sakai.
Gal Smaragdo mieste šitos kelio dalies dar nesutvarkė.
Esi per daug patiklus, Liūte.
Kur Dorotė?
Ir tas vaikis iš ekrano - visai ne burtininkas.
Tau leidus, manau, esi per daug įtari, Geležine Mergaite.
Gerai. Tada norėčiau pamatyti tikrą burtą, ir greitai.
Šitas burtas tave įtikino?
Tai - tik pradžia.
Universiteto žemėlapis.
Rodo į biblioteką.
Dabar - į apsaugos pastatą.
Sporto centras.
Turbūt mums reikėtų aplankyti tas vietas.
Esam trise, kuriems reikia pasikalbėt su burtininku, ir yra trys vietos. Eime.
Manot, kur nors ten rasiu savo drąsą?
Nes man jos tikrai reikia.
Visos tos paslaptys mane jau ima nervinti.
Gana tų kalbų. Mes neturim laiko.
Ragana su savo sparnuotosiom beždžionėm - kažkur ten.
Kur mano smegenys?
Čia Oliveris praleisdavo daug laiko.
Galima sakyti, jis gyveno archyve.
Labai liūdna.
Kodėl klausinėji apie jį?
Rašau apie jį straipsnį mokyklos laikraščiui.
Gal pamenat, kada paskutinįkart jį matėt?
Likus kelioms dienoms iki mirties, jei neklystu.
Jis paprašė, kad palikčiau jam knygą.
Knygą?
Gal kartais ją tebeturite?
Taip. Žinoma, štai.
Nufotografuosiu ją.
„Protingiausi kriminaliniai autoritetai pasaulyje“.
Gal kada nors ir aš ją perskaitysiu.
Čarle.
Juk prašiau nieko neliesti. - Su kuo tu kalbiesi?
Su įsivaizduojamu draugu.
Nagi. Eime.
Taip, pažinojau Oliverį.
Jis dirbdavo iki vėlumos ir amžinai pamesdavo savo kortelę. O ką?
Kalbinu jį pažinojusius žmones straipsniui į mokyklos laikraštį.
Pamaniau, kad jūs, apsaugos darbuotojas, jį pažinojote.
Man jis patiko. Tik pernelyg jaudinosi dėl saugumo.
Jis dažnai čia ateidavo.
O kas man? Jis visad atnešdavo skanukų Kaubojui.
Greičiau. Širdies čia nėra. Nežinom, kur sparnuotosios beždžionės.
Ką reiškia „pernelyg jaudinosi“?
Nuolatos klausinėjo apie saugos kameras studentų miestelyje.
Parodžiau jam senus kamerų įrašus, kad jis nurimtų.
Tik be reikalo švaistome laiką.
Eime.
Viskas gerai?
Taip. Gerai. Ačiū.
Man labai patiko Oliveris. Jis čia dažnai būdavo.
Treniravau jį kopti į kalną Egipte
per šeimos išvyką.
Štai, šioje salėje.
Jam neblogai sekėsi,
bet staiga jis nustojo lankytis.
Tikrai?
Pati buvau nustebusi. Jis šitaip stengėsi.
Ateidavo penkias dienas per savaitę.
Jei būčiau žinojusi, kad jo širdis - silpna,
nebūčiau leidusi jam taip sunkiai dirbti.
Gal žinote, kodėl jis nustojo lankytis?
Pasakė, kad atsirado kažkokių reikalų, ir jis nebeturi laiko.
O kai sutvarkė savo reikalus, pasakė man, jog atliko
tokį svarbų darbą, kad Universitetas vieną pastatą pavadins jo vardu.
Atsiprašysiu. - Ačiū.
Eime.
Jei išsiaiškinsim paslaptį iki pusės devynių,
norėčiau užsukti į jogos užsiėmimus.
Lengviausia man - liūto poza.
Kam egiptologui knyga apie kriminalinius autoritetus?
Ir kam šitaip domėtis studentų miestelio saugumu?
Man atrodo, kad jis norėjo išsiaiškinti kažkokį nusikaltimą.
Jums reikėtų tai pamatyti!
Tas burtininkas...
Tas burtininkas - puikus oratorius.
Neturiu supratimo, apie ką jis kalba, bet man patinka.
Kad ir kas tai būtų, turėtų būti labai svarbu.
Jis pasakė savo trenerei, jog Universitetui tai padarys tokį įspūdį,
kad kuriam nors pastatui bus suteiktas jo vardas.
Papildomi taškai.
Gavau papildomų taškų.
Kaip tai susiję su „Ozo miesto burtininku“ ir šiais personažais?
Neturiu supratimo.
O tas vaizdo įrašas?
Apie kažkokį „Iškalbingąjį Valstietį“.
Aną vakarą mama kažką apie jį minėjo.
Tai - senovinis dokumentas, kurį ji ruošiasi grąžinti Egipto muziejui.
Visa tai kažkaip susiję.
Samirai, o kur Geležinė Mergaitė?
Ką tik buvo čia.
Ką tu darai?
Radau ją virtuvėje.
Na, ji - puodams ir keptuvėms plauti.
Žiūrėk, kokią netvarką padarei.
Kas yra? Tu prausiesi duše.
O aš tai negaliu nusiprausti?
Samirai?
Pasitrauk, greičiau.
Aš čia pagalvojau. Kad jau tavo dėka Idrisas nebesapnuoja košmarų,
gal rytoj ką nors nuveiktumėt?
Žinoma. Galiu nueit su juo į parką. Pažaisti futbolą.
Puiku. Esi geras vyresnis brolis.
Manote, viskas?
Klystate.
Kan-Anapas nepasidavė.
Jis pareiškė, kad žemvaldys pasielgė nesąžiningai,
ir kitas dešimt dienų...
Ką jis bando mums pasakyti?
Šiame įraše turi būti kažkokia užslėpta žinutė.
Kokia nors negera žinutė, kaip, pavyzdžiui, „nepadėkit liūtui“?
Man jau yra taip buvę.
Vaikystėje vienas jauniklis guolyje vis mane skriausdavo.
Nesijaudink, tu čia niekuo dėtas.
Sveikutė, atėjau pažiūrėt, kaip tu. Vakarienės beveik nepalietei.
Taip, kažko pilvas streikuoja.
Tik nesijaudink. Greitai praeis.
Tikrai? - Tiesiog uždavė daug namų darbų.
Ką gi. Nesėdėk iki vėlumos.
Žinai, ji teisi. Per vakarienę elgeisi keistai.
Gal todėl, kad šalia sėdėjo nematomas liūtas?
Nemanau.
Turbūt todėl, kad ta moteris apkaltino tave vagyste.
Gerai, laikas baigėsi.
Mano eilė.
Šis valstietis drąsiai ir iškalbingai rėžė tiesą,
nepabūgęs nesąžiningo žemvaldžio.
Kiek dar kartų žiūrėsi?
Jis - burtininkas. Sumanus vaikis,
jei ilgai jo klausysiuos, gal jis įkrės man smegenų.
Be to, man labai patinka, kaip jis taria „iškalbingas“.
Žiauriai gražiai.
Iškalbingas.
Rimtai, Čarle? Žinau, tu pavydi, kad turiu didesnį kambarį, bet nebūk mažvaike!
Apie ką tu čia?
Apie savo drabužius. Radau juos lauke. Tu išmetei juos pro langą.
Ką? Nieko aš neišmečiau.
Kas tada, jei ne tu?
Dabar turėsi daugiau vietos fokusams. Gali nedėkoti.
Tu dar čia?
Tu teisi, Side. Kvailai pasielgiau.
Atleisk man.
Dabar gali juos išskalbti.
Žinau, kad norėjai man padėti, bet tai nebuvo protinga mintis.
Ir negaliu tavęs kaltinti, nes neturi smegenų.
Žiūrėk.
Man neįdomu. Išjunk pagaliau.
Pastebėjau vieną dalyką.
Tas daikčiukas prie piramidės.
Kalbi apie šachmatų figūras?
Lygiai tokią pat mačiau bibliotekoje.
Trys vietos, trys šachmatų figūros.
Ir jei šita yra bibliotekoje, tada...
Kaliause!
Atsiimu savo žodžius. Tu - proto bokštas.
Tikrai?
Šachmatų figūros? Ką jos turi bendro su mano širdim?
Burtininko keliai nežinomi.
Gerai. Eime!
Šįvakar negaliu. Rytoj.
Pala. Rytoj irgi negalėsiu.
Girdėjai, ką sakė tėtis. Turėsiu prižiūrėt broliuką.
Pasiimk jį kartu.
Vaikams patinka leisti laiką su vyresniais ir kietesniais broliais.
Taip, bet... nežinau. - Ilgai neužtruksim.
Po to galėsit nueiti į parką. Nagi. Visiems bus gerai.
Gal tu ir teisi.
Tu užkalbink bibliotekininką, o aš paimsiu figūrą.
Ką?
Tu užkalbink bibliotekininką, o aš paimsiu figūrą.
Gali kalbėti garsiai.
Gerai. Sakau dar kartą - užkalbink bibliotekininką,
o aš paimsiu figūrą.
Gerai jau.
Regis, kai aną kartą čia buvau, palikau šaliką.
Galiu paieškot tarp paliktų daiktų?
Eik, ieškok.
Šachmatų figūros nėra?
Kažkur turi būti.
Tas šuo žiūri į mane?
Galvojau, kad mane matai tik tu ir tavo draugai.
Samirai! - Kaubojau!
Viskas gerai. Nurimk.
Šuniukas nieko nepadarys. Nebijok.
Prisėskim. Viskas gerai.
Kaip tu, Idrisai? Nebijok. Viskas gerai.
Nurimk.
Visur apieškojom.
Kur sporto salėje būtų galima paslėpt šachmatų figūrą?
Aš tai neslėpčiau.
Žiūrėk! Trenerė sakė, kad Oliveris dažnai kopė į sieną.
Gal jis ją paslėpė viršuje?
Na, sėkmės.
Pala! Kur tu susiruošei?
Truputį pasportuosiu. Tik nespoksok į mane.
Lipk ten ir pažiūrėk.
Kodėl aš?
Todėl, kad esi didžiulis liūtas, kurio niekas nemato.
Užšoksi į viršų per tris sekundes.
Ne. Aš bijau aukščio.
Laba diena. Nežinau, ar prisimenat mane.
Prisimenu.
Gerai. Na, sveiki dar kartą.
Norėjau paprašyti, kad surastumėt man vieną knygą.
Kokią?
„Mergaitė su dideliais raudonais akiniais“.
Nesu apie tokią girdėjęs, bet...
Čarle, žiūrėk, paėmiau.
Gerai. Einam iš čia.
Nesupratau?
Atsiprašau. Galit neskubėti.
Ačiū.
Ką tik prisiminiau, kad turiu ją namie. Atleiskite.
Tas šuo norėjo man įkąsti.
Ne, jis norėjo įkąsti man.
Suprantu, kad išsigandai.
Galbūt šuo irgi kažko išsigando, todėl ir sulojo.
Nagi, Idrisai. Eime į parką.
Samirai, negali dabar išeiti. Reikia surasti šachmatų figūrą.
Atsiprašau dėl Kaubojaus.
Jis niekada neloja.
Gal norėtum duoti jam skanuką? - Ne, ačiū.
Pats pamatysi, koks jis gerutis.
Matai? Jis visai nepiktas.
Samirai, žiūrėk. Jis buvo šuns guolyje.
Na, žinoma. Jis sakė, kad Oliveris visad atnešdavo jam skanukų.
Ramiai. Sėdėt.
Ką tu darai?
Šachas ir matas.
Ačiū. - Labai atsiprašau!
Nesuprantu, kas jam užėjo!
Nija, atleisk man.
Man reikėjo kopti vietoj tavęs.
Tai - ji.
Kas?
Moteris, apkaltinusi mane vagyste.
Nija, tai - ne ji.
Mums pavyko!
Smagu.
Nesmagu?
Kaip tu, Nija? - Puikiai.
Gerai.
Samirai?
Tiesą sakant, bjauriai jaučiuosi.
Mano broliukas sapnuodavo košmarus,
o dabar, kai košmarai liovėsi,
įpainiojau jį į tą paslaptį.
Dabar jis bijo šuns.
Jis turi nugalėti baimę!
Neįsižeisk, bet jūs elgiatės su juo, kaip su mažu vaiku.
Jis ir yra mažas vaikas!
Be reikalo tavęs paklausiau.
Aš jau eisiu.
Dabar? Kai kažkas ima aiškėti?
Atsiprašau. Brolis - svarbiau.
Sėkmės. - Samirai, nagi.
Tegul eina.
Jis jaudinasi dėl brolio.
Nenoriu būti beširdė,
bet jei jau suradom šachmatų figūras, gal nuneškime jas burtininkui?
Gal bent dabar paaiškės, kas jis toks.
Ir išpildys mūsų norus. Pirmyn!
Viskas būtų daug paprasčiau, jei Oliveris būtų gyvas.
Kas toliau?
Didysis ir galingasis burtininke, mes suradome šachmatų figūras.
Pasakyk, ką daryti toliau.
„Įvykdyti teisingumą.“
Ką tai reiškia?
Primena „Sektorių 371“.
Tai - mano mėgstamiausias VŽ.
Nežinot to vaidmenų žaidimo?
Gerai.
Na, atlieki tam tikras užduotis ir už tai gauni kokį nors daiktą.
Su juo gali atrakinti paslėptas duris ar patekti į slaptus kambarius,
kad pereitum į kitą lygį.
Bet čia - ne žaidimas.
Nesakyk.
Štai! Teisingumo svarstyklės.
Jos - nelygios. Ne. Turbūt sulūžusios.
Niekada negalima džiaugtis iš anksto.
Gal jos ir turi būti nelygios.
Kad įvykdytume teisingumą, turime jas išlyginti.
Nija, genialu.
Geras.
Kas tai? - Atmintukas.
Aišku. Ir kam jis reikalingas?
Na, aš tai žinau, bet paaiškinkit Kaliausei.
Jis naudojamas kompiuteriuose. Jame saugomi failai.
Įdomu.
Bet kur burtininkas?
Žinai, Kaliause, tai - protingiausi tavo ištarti žodžiai.
Ką tu darai? - Atiduok.
Ne. Jūs mums melavote, noriu sužinoti tiesą.
Tas Oliveris, kurio kabinete esam... Jis - miręs.
Jie nuslėpė tai nuo mūsų. - Ne! Burtininkas - negyvas?
Pala, ar burtininkai nėra nemirtingi?
Jis - joks burtininkas. Jie viską išgalvojo.
Negaliu patikėt. Jūs mus išdavėte?
Kaip jūs galėjot?
Jūs nieko nesuprantat.
Prašau, grąžink mums atmintuką, ir mes viską jums paaiškinsim.
Jūs jo negausit.
Darai didžiulę klaidą.
Tai jūs padarėte klaidą.
Išvertė Laima Banionienė